Downloaded from YTS.MX
‫- ספיישל קומדיה מקורי של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫קולות ותרבויות שמגיעים מהשוליים,‬
‫כולם מתערבבים לי בשכונה מול העיניים.‬
‫כדי לשרוד את החיים צוחקים מהקרביים.‬
‫כשהמשטרה מגיעה,‬ ‫לפושעים אמיתיים לא רועדות הברכיים.‬
‫משם כבוד מגיע, לא מהשמיים,‬
‫ושם האחווה, הפחדים,‬ ‫החינוך והמוות מונחים על המאזניים.‬
‫משם גם הוא בא, לשמח אותנו שבעתיים,‬
‫אז הנה אחי, טיאגו ונטורה, תנו לו בכפיים.‬
‫תנו לי לשמוע אתכם!‬
‫אתם מייצגים את השכונה!‬
‫בדיוק!‬
‫תנו לי לשמוע אתכם, ברזיל!‬
‫מטבואו דה סרה לעולם.‬ ‫אתם יכולים לשבת עכשיו, אחים שלי, הכול טוב.‬
‫ברוכים הבאים לספיישל הקומדיה השלישי שלי.‬
‫הראשון נקרא "זה כל מה שיש לי",‬
‫ובו דיברתי על החשיבות של קומדיה בשבילי,‬
‫השני נקרא "אסיר תודה",‬
‫ובו דיברתי על כל מה שקומדיה נתנה לי,‬
‫והשלישי נקרא "דוגרי",‬
‫שזו הגישה שלי לחיים, שהביאה אותי עד הלום.‬
‫אם אתם יודעים מה זה "דוגרי", תגידו "אני".‬
‫אני!‬
‫זה מטורף.‬
‫בשכונה, רוב האנשים יודעים מה זה "דוגרי",‬
‫אבל הרבה מכם פשוט אמרו, "לא..."‬
‫דוגרי זה בעצם ישר ו...‬ ‫-לעניין.‬
‫וישר ולעניין זה ישר ולעניין, לא משנה איפה.‬
‫אז זה מה שנעשה: אני אומר משהו,‬
‫ואם לדעתכם צריך לטפל בו ישר ולעניין,‬ ‫תגידו "דוגרי". טוב? קדימה.‬
‫אנסים.‬ ‫-דוגרי.‬
‫אנשים שהולכים לבתי ספר ויורים בכולם?‬
‫דוגרי.‬
‫אנשים שמבקשים שלוק ממשקה היוגורט שלכם?‬ ‫-דוגרי.‬
‫שמתם לב שהגבתם לשלוק יותר חזק מאשר לאנסים?‬
‫זה מוכיח שבמדינה שלנו יש עקרונות.‬
‫זה בסדר לאנוס,‬ ‫אבל אל תגעו לאנשים בחיידקים הפרוביוטיים.‬
‫כשהסרטונים שלי התחילו להתפרסם,‬
‫הקהל שלי התחלק לכ-70% גברים‬
‫ורק 30% נשים. אבל עכשיו,‬
‫זה 50% גברים‬
‫ו-50% נשים מופרעות.‬
‫אני אוהב את הבחורות שצופות בי.‬
‫הן לא מוכנות שידברו אליהן לא יפה‬ ‫ולא מפחדות לעמוד על שלהן.‬
‫בדיוק.‬
‫הן חצופות.‬
‫לפני כמה ימים,‬ ‫קראתי את התגובות בערוץ שלי ביוטיוב.‬
‫איזה בחור אחד אמר,‬ ‫"אחי, בכנות, אתה לא מצחיק כבר שנתיים",‬
‫אז מישהי הגיבה,‬ ‫"כן? אז תבטל את המינוי ולך להזדיין".‬
‫היא ממש הגנה עליי.‬
‫אז יש לי שאלה רק לנשים, קדימה.‬
‫מה לגבי בחורות‬
‫שאומרות שהן חברות שלכן,‬
‫אבל מתחילות עם האקס שלכן אחרי שנפרדתם?‬
‫דוגרי.‬
‫זה גורם לכן לרצות לתלוש את השיערות, לא?‬
‫בחורות מטבואו דה סרה חושבות שזה משוגע.‬
‫אנשים שמתחילים עם בני הזוג שלכם?‬
‫דוגרי.‬
‫מישהו עם ריח רע מהפה שמדבר קרוב מדי אליכם?‬
‫דוגרי.‬
‫זה שורף את הריסים.‬
‫ידעתם שזה המקור של דלקות עיניים?‬
‫העין של מישהו הייתה בסדר,‬ ‫עד שנכנס אליה משהו והוא ביקש שינשפו לתוכה.‬
‫הוא קיבל שבעה ימי מחלה.‬
‫לחברה שלי, אליאן, יש ריח ממש רע מהפה,‬
‫אז אמרתי לחברה שלה, וירג'יניה, "וירג'יניה,‬
‫ספרי לאליאן שיש לה ריח רע מהפה.‬
‫אני לא מתכוון לדבר עם מישהי‬ ‫שמפליצה לי בפנים כל שתי דקות".‬
‫היא אמרה, "זה לא כזה נורא".‬ ‫אמרתי, "את רצינית?‬
‫כשהיא מדברת בחוץ, פנסי הרחוב נכבים".‬
‫היא אמרה, "טיאגו, אל תספר לה.‬ ‫היא דתייה, היא תיקח את זה קשה".‬
‫"טוב, אני לא אספר."‬ ‫כשהיא הגיעה, תקעתי אצבע בתחת.‬
‫היא אמרה, "היי, טיאגו",‬ ‫עניתי, "היי, מה נשמע?"‬
‫הייתי ככה, אז וירג'יניה שאלה, "מה קרה?"‬
‫עניתי, "אם אני חייב להריח קקי,‬ ‫אני מעדיף להריח את שלי".‬
‫יש לי עוד שאלה.‬
‫שוטרים מושחתים, דוגרי או לא?‬
‫דוגרי.‬ ‫-בריונים שחושבים שהם גברים‬
‫ולא מבינים שהם רק מקדמים אלימות?‬
‫דוגרי.‬ ‫-אנשים מסריחים שמחבקים אתכם?‬
‫דוגרי.‬ ‫-שילכו להזדיין!‬
‫אנשים עם בתי שחי מסריחים‬
‫לא מסוגלים פשוט להישאר עם הידיים ככה,‬
‫להתקרב אליכם בגובה המותניים,‬ ‫לחבק אתכם ולעוף משם.‬
‫לא. הם רואים את הכתפיים שלכם,‬ ‫פורשים את כנפי השטן שלהם‬
‫ומניחים את בתי השחי שלהם על הכתפיים שלכם,‬
‫כאילו שזה המקום המושלם בשבילם,‬
‫ואז החומצות האלה,‬
‫שהגיעו הישר מהשופכה של השטן,‬
‫מאכלות את הסוויטשירט שלכם.‬
‫אתם מגיעים עם סוויטשירט ועוזבים עם גופייה.‬
‫אם יש לכם חבר מסריח, אתם צריכים לספר לו.‬
‫זה קרה לי פעם, אז אמרתי, "אפונסו...‬
‫החבר המסריח שלנו מגיע". אתם נוראיים.‬
‫תראו מה מצחיק אתכם.‬
‫"הנה החבר המסריח שלנו. אתה יכול לספר לו?‬ ‫אתה חבר יותר טוב שלו."‬
‫אפונסו הביט בי ואמר, "טיאגו...‬
‫הוא באמת מסריח!" אמרתי, "ברור, בפעם שעברה‬ ‫שהוא בא אליי, איך שהוא נכנס הטפט התקלף.‬
‫הוא ישן על הספה, ובבוקר היא הקיאה כריות".‬
‫שאלתי, "לספר לו?"‬
‫אפונסו שאל, "איך אומרים דבר כזה?"‬
‫פשוט ניגשים אליו ואומרים, "גבר,‬
‫אני לא יודע איך להגיד את זה, אבל...‬
‫משהו מת בתוכך".‬
‫הוא אמר, "טיאגו, השתגעת?‬ ‫אם תדבר ככה, לא ידברו איתך יותר".‬
‫בדיוק. לחבר שלי היו בתי שחי צהובים,‬ ‫אתם מכירים את זה?‬
‫נכון שיש אנשים עם בתי שחי צהובים?‬
‫בכל פעם שהוא לבש חולצה לבנה,‬ ‫בתי השחי שלו ישר נהיו צהובים. אני לא מבין,‬
‫איך מתחילים להזיע דבש...‬
‫ולא הולכים לבית החולים לבדוק‬
‫למה יש לכם כוורת בבית שחי?‬
‫אמורים לשים שם דאודורנט, לא מיץ.‬
‫לא סיפרו לו שבתי השחי שלו צהובים,‬ ‫אז הוא גילה במקרה,‬
‫כי הוא הלך לכנסיה‬ ‫עם תנ"ך מתחת לבית השחי הצהוב שלו,‬
‫והילדים שגרים ברחוב שלי אמרו‬ ‫שבתנ"ך הזה ישו מת בספר בראשית.‬
‫עוד שאלה.‬
‫עוד אחת.‬
‫אנשים שלווים כסף ולא מחזירים אותו?‬
‫דוגרי.‬ ‫-אנשים שלווים מכם בגדים ולא מחזירים אותם?‬
‫דוגרי.‬
‫מישהי שכשאתם שוכבים בפעם הראשונה,‬ ‫משתמשת בסלנג שרק היא והחברים שלה מכירים?‬
‫אני לא מבין. זין צריך להיות קשה וכוס רטוב,‬ ‫אבל הם לא היו.‬
‫דוגרי.‬
‫בעצם, נראה שרק לי זה קרה.‬
‫אבל ברצינות, הסקס הלך ממש טוב,‬
‫עד שפתאום היא אמרה, "תזיין אותי".‬
‫אמרתי, "זה מה שאני עושה".‬
‫היא אמרה, "תמשיך",‬ ‫אז אמרתי, "אבל לא הפסקתי",‬
‫ואז היא אמרה משהו לא ברור.‬ ‫הייתי חייב לעצור.‬
‫היא אמרה, "כן, ככה,‬
‫זה מרגיש מעולה.‬
‫תכניס את השטרונגול הזה".‬
‫שאלתי, "מה?‬
‫להכניס מה, יפה שלי?"‬
‫אז היא אמרה, "תן לי את השטרונגול הזה".‬
‫שאלתי, "איזה שטרונגול?"‬
‫"השטרונגול הגדול שלך!"‬
‫שאלתי, "שטרונגול גדול?"‬
‫לרגע חשבתי שהיא מתכוונת לכלב‬ ‫אז קראתי, "שטרונגול!"‬
‫"מה זה שטרונגול לעזאזל?"‬
‫"מה שאתה מחזיק." אמרתי, "זה זין!‬
‫זין זה זין, שטרונגול זה שטרונגול!"‬
‫הזין שלי הביט בי ואמר,‬ ‫"אני לא אוהב שקוראים לי שטרונגול.‬
‫האישה הזאת אפילו לא ליקקה אותי‬ ‫והיא קוראת לי שטרונגול?"‬
‫שאלתי, "מה זה שטרונגול?"‬ ‫"תתקע את השטרונגול שלך בטוטה שלי."‬
‫שאלתי, "מה?"‬
‫שאלתי, "טוטה?‬
‫את קוראת לכוס שלך בשם הפרטי שלו?‬ ‫מה לעזאזל?‬
‫את רואה יותר מדי 'פוקימון'.‬
‫צ'רמנדר, צ'רמיליון, צ'ריזארד, צ'רטוטה?‬
‫ראיתי את כל העונות,‬
‫ואף פעם לא ראיתי את אש מזמן פוכוסימון".‬
‫מבחינה קומית,‬
‫ביססנו את פילוסופיית הדוגרי,‬ ‫שיש לה חמישה היבטים.‬
‫קודם כל, החוקים.‬
‫תקבעו לעצמכם חוקים, בייחוד אם אתם מהשכונה.‬
‫כל מי שמסתובב איתכם חייב לדעת מי אתם,‬
‫אחרת, הוא ינצל אתכם.‬
‫הפעם הראשונה שהבנתי שיש הרבה חוקים בחיי,‬ ‫הייתה כששיחקתי "טאקו" לראשונה.‬
‫שיחקתם פעם "טאקו"?‬
‫כן!‬ ‫-אז אתם מהשכונה.‬
‫אנשים מהשכונה אמרו, "כן!"‬
‫והעשירים חשבו, "הוא אמר טלק?‬
‫כלומר אבקת טלק?‬ ‫השתמשתי בג'ונסון אנד ג'ונסון".‬
‫בפעם הראשונה ששיחקתי "טאקו",‬ ‫חבר שלי, טיאגו קקי, לימד אותי לשחק.‬
‫קוראים לו ככה כי הוא דרך על קקי יחף.‬
‫הוא אמר שזה נכנס לו בין הבהונות.‬
‫זה מגעיל אבל מצחיק, נכון?‬
‫הוא אמר,‬ ‫"זה כמו ריקוד. דורכים עליו ועושים ככה".‬
‫החלק הכי גרוע הוא שאחרי שהוא דרך עליו,‬ ‫כאב לו בגלל הגועל.‬
‫הוא דרך עליו ומיד אמר, "אח!‬
‫"אח, הרגל שלי!‬
‫"דרכתי על זה!‬
‫"תפעילו את הצינור!‬
‫"זה חרא!"‬
‫חבר אחר שלי בא לעזרתו של טיאגו קקי,‬ ‫ג'וניור מציצה.‬
‫אפשר להסביר למה קוראים לו ג'וניור מציצה?‬ ‫בבקשה!‬
‫זה יהיה מהיר.‬ ‫עמדתי ליד הבית שלי כשאיזה ילד רץ ואמר,‬
‫"מוצצים לג'וניור את הזין".‬
‫אמרתי, "לאט לאט,‬ ‫לא ככה מספרים סיפורים כאלה.‬
‫מה קרה?" הוא אמר, "מוצצים...‬
‫לג'וניור...‬
‫את הזין".‬
‫שאלתי, "איפה?"‬ ‫הוא ענה, "בשירותים בגן השעשועים."‬
‫שאלתי, "כמה זמן כבר?" הוא ענה, "5 דקות".‬
‫"ראית?" הוא ענה, "כן".‬
‫"הדלת פתוחה?" הוא ענה, "לא".‬
‫"אז איך ראית?" הוא שאל, "מה?"‬
‫שאלתי, "אם הדלת הייתה סגורה,‬
‫איך ראית?" הוא ענה: "מוצצים‬
‫לג'וניור את הזין".‬
‫שאלתי, "אם הדלת הייתה סגורה,‬
‫איך ראית אותו?" הוא ענה, "מוצצים‬
‫לג'וניור את הזין".‬
‫אמרתי, "אתה לא עונה, אז מה התוכנית?"‬ ‫הוא אמר, "ככה,‬
‫בוא נרוץ לדלת ונעשה ככה:‬
‫'היי, ג'וניור, מוצצים לך את הזין!'"‬
‫כאילו שג'וניור לא יודע.‬
‫כאילו שרק אז הוא ישים לב.‬
‫תדמיינו שג'וניור יסתכל ויגיד, "מה? וואלה!"‬
‫חשבתי שזה רעיון גרוע,‬ ‫ולכן כמו כל ילד, הסכמתי.‬
‫רצנו לשם, הגענו לדלת ואמרנו, "קדימה".‬
‫"היי, ג'וניור..." לא הספקנו.‬
‫מי שמצץ לג'וניור את הזין עשה ככה...‬ ‫ואמר, "עזבו את ג'וניור".‬
‫שיט,‬
‫אני רואה שכל החברים שלי כאן!‬
‫חבר שלי, טיאגו קקי,‬ ‫לימד אותי איך לשחק "טאקו".‬
‫הוא הסביר לי מאוד מהר,‬ ‫"טיאגו, תקשיב. מהר, כי אני הבא בתור.‬
‫קח את הכדור וזרוק אותו לפחית.‬
‫אם אתה קולע תגיד,‬ ‫'סליחה, תנו לי את המחבט!',‬
‫ואז יגישו לך את המחבט באוויר.‬ ‫אל תיקח אותו.‬
‫אם לוקחים אותו מהאוויר, מפסידים מיד.‬
‫חכה שיניחו אותו על הקרקע.‬
‫חוק שני: זרוק את הכדור.‬
‫אם מישהו חובט בו והוא עף אחורה,‬
‫פעם, פעמיים,‬
‫שלוש, אז בפעם השלישית, הוא צריך למסור‬ ‫את המחבט. אל תיקח את המחבט מהאוויר!‬
‫חכה שיניחו אותו על הקרקע. חוק שלישי:‬
‫אם באמצע המשחק אתה שומע,‬
‫'מכונית!',‬
‫רד מהכביש".‬
‫אז שאלתי בתמימות, "למה?"‬ ‫והוא ענה: "כי באה מכונית".‬
‫שאלתי, "זה חוק למשחק?"‬ ‫הוא ענה, "לא, זה חוק לחיים".‬
‫שאלתי, "מה החוק הבא?"‬ ‫הוא אמר, "זרוק את הכדור.‬
‫אם מישהו חובט בכדור‬
‫ואתה רץ אחריו,‬
‫יצעקו לך ככה, שים לב,‬
‫'תביא קולה!'‬
‫הם רוצים להלחיץ אותך כדי לגרום לך להפסיד.‬
‫אז תתעלם ממה שהיריבים צועקים, בסדר?‬
‫זהו. תמצא בן זוג ובוא לשחק, אתה הבא בתור".‬ ‫אמרתי, "איזה זין!"‬
‫לכולם כבר היה בן זוג, ואז, פתאום...‬
‫ראיתי את לוקאס.‬
‫לוקאס הקטן הוא החבר הזה שיש לכולם.‬
‫נכון יש לכם חבר שלא שווה כלום?‬
‫רק הוא היה פנוי לשחק איתי,‬
‫ושיחקתי איתו.‬
‫כשאני אומר שעשיתי את זה למרות שלא רציתי,‬
‫הנשים בקהל חושבות בטח לעצמן, "היי,‬
‫טיאגו,‬
‫אם לא רצית לשחק איתו, חמוד,‬ ‫למה שיחקת איתו?"‬
‫כי הוא נראה מסכן.‬
‫חברה סיפרה לי שהיא איבדה את הבתולים‬ ‫כי החבר שלה ביקש ממנה יפה.‬
‫שאלתי אותה, "באמת?"‬
‫אבל לוקאס הקטן חמוד. הייתם אוהבים אותו.‬ ‫אבל הוא גם מאוד מניפולטיבי.‬
‫הוא הגיע ככה,‬
‫"בוקר טוב.‬
‫אני לוקאס,‬ ‫ויש שלושה דברים שאני אוהב באנושות,‬
‫אנשים שחיים בשלום והרמוניה,‬
‫אבא שלי, ריקרדו, שעזב אותי בגיל צעיר,‬
‫ואת כל מי שהולך לתיאטרון ומשלם מחיר מלא.‬
‫היי, טיאגו ראש-גדול!"‬
‫"מה נשמע, לוקאס הקטן?"‬
‫"מעולה.‬
‫יום יפה היום, לא?‬
‫הציפורים מצייצות, העכברים מתרוצצים‬ ‫ואנשים משחקים 'טאקו'.‬
‫אימא שלי אמרה‬ ‫שכל מי שמשחק 'טאקו' אוהב את השטן.‬
‫היא גם אמרה שמי שמשחק ברחוב תופסת‬ ‫או מחבואים או מחניים אוהב את השטן,‬
‫וגם מי שרואה 'אבירי גלגל המזלות',‬
‫'דיג'ימון', 'פוקימון' ו'יו-גי-הו!'.‬
‫אני אוהב את אלוהים,‬ ‫אבל הייתי רוצה גם לאהוב את השטן קצת.‬
‫לישו לא אכפת משום דבר שאני אוהב.‬
‫אבל יש דבר אחד שהחלטתי לנסות,‬ ‫למרות שהשטן אוהב אותו,‬
‫כי הרצון שלי לשחק 'טאקו' חזק ממני.‬
‫אבל העניין הוא...‬
‫שכדי לשחק 'טאקו'...‬
‫אני צריך משהו שעדיין אין לי, חבר.‬
‫אבל זה בסדר, אני הרי רגיל להיות לבד,‬
‫רק אני ואלוהים.‬
‫אבל לאחרונה הבטחתי לאלוהים‬
‫שאתנהג יפה‬ ‫אם הוא ייתן לי חבר לשחק איתו 'טאקו',‬
‫וביקשתי שיקראו לו 'טיאגו'".‬
‫אז בכיתי ושאלתי...‬
‫"אתה רוצה לשחק איתי?"‬
‫ואז, אחרי כל המניפולציות,‬ ‫הוא אמר: "השבח לאל".‬
‫אבל לוקאס הקטן ממש חמוד.‬
‫הוא מאוד מתוק.‬
‫אתם מחבבים אותו?‬
‫הוא מתוק, אי אפשר לכעוס עליו. אז אמרתי,‬ ‫"תקשיב, לוקאס הקטן. אנחנו הבאים בתור‬
‫אז אני אסביר לך. כשהכדור מתגלגל,‬
‫אתה צריך להגיד, 'תביא את הקולה!'"‬
‫והוא אמר בצורה חמודה,‬ ‫"אסור לי לשתות את זה, יש לי סוכרת".‬
‫אמרתי, "אלוהים אדירים".‬
‫למרות שלא הצלחתי להסביר את זה ללוקאס הקטן,‬
‫התחלנו לשחק.‬
‫זה היה לוקאס הקטן, פחית וטיאגו קקי,‬
‫וג'ון, פחית ואני.‬
‫ג'ון נולד בגובה שני מטר. הוא יצא מאימא שלו‬ ‫בגובה שני מטר. הרופאים אמרו, "תמשכו!‬
‫תמשכו!‬
‫השוק בחוץ!"‬
‫כשחבל הטבור יצא, ילד ברחוב משך אותו.‬
‫הוא צעק, "קדימה!"‬
‫הוא אפילו לא החזיק מחבט,‬ ‫אלא קרש גיהוץ מחורבן.‬
‫פעם, כשהוא קם להניף את המחבט,‬
‫תור משך אותו כי הוא חשב שזה הפטיש שלו.‬ ‫מטורף.‬
‫אבל לא פחדנו מאף אחד, כי לילדים לא אכפת.‬
‫זרקתי את הכדור 3 פעמים על הרצפה.‬
‫אמרתי, "קדימה, קקי!"‬
‫זרקתי את הכדור ליד קקי והפחית של לוקאס.‬
‫הוא הביט בי ואמר,‬ ‫"זרקת ממש חזק, לא תפסתי".‬
‫אמרתי, "רוץ אחרי הכדור, מותק".‬
‫כשהוא התחיל לרוץ,‬ ‫הבנתי שאנחנו עומדים להפסיד.‬
‫הוא רץ כל כך לאט,‬ ‫שהוא נראה כמו יפנית זקנה.‬
‫ראיתם פעם יפנית זקנה? אמרתי, "רוץ, לוקאס!"‬ ‫והוא אמר, "זה קשה, לעזאזל.‬
‫איזה זין...‬
‫אף אחד לא מספר לי כלום,‬
‫ועכשיו אני צריך לרוץ".‬
‫"תפסתי." אמרתי, "עכשיו תתכופף ותזרוק".‬ ‫אבל הוא לא התכופף ועשה ככה...‬
‫לא.‬
‫הבן זונה הזה‬
‫התכופף, לקח את הכדור וזרק אותו ככה...‬
‫למי שחובט, כדור מקפץ זה כדור מתנה.‬
‫המחבט של ג'ון היה על הרצפה. הכדור קיפץ‬ ‫כל כך הרבה, שהוא לא הצליח לסיים משפט.‬
‫הוא היה כזה, "לך...‬
‫יש, הכדור הזה יגיע לכאן.‬
‫איך בכלל זורקים כדור שמקפץ כל כך הרבה?‬
‫תזכור את מה שלימדתי אותך..."‬
‫הכדור נעלם. לוקאס הקטן התבלבל ואמר,‬
‫"תביא את הקולה!"‬
‫אמרתי, "לא, לוקאס, רוץ!"‬ ‫אז הוא אמר, "זה קשה, לעזאזל.‬
‫איזה משחק מהיר.‬
‫לא פלא שאימא אמרה שזה המשחק של השטן".‬
‫לוקאס הקטן בא והלך,‬
‫ומשחק בדרך כלל מסתיים בתוצאה 4-2 או 6-0,‬
‫והגענו כבר ל-16-0.‬
‫המשחק נגמר כשמגיעים ל-20.‬
‫שיחקנו רק דקה ותשע שניות,‬ ‫והתוצאה כבר הייתה 16-0.‬
‫רתחתי מכעס.‬
‫אמרתי, "לוקאס, בוא לפה מהר".‬
‫הוא שאל, "מה אמרת?"‬
‫אמרתי, "בוא כדי שאני אוכל‬ ‫להסתכל לך בעיניים".‬
‫"אני לא בא לשם, אתה תרביץ לי."‬
‫אמרתי, "אם לא תבוא לפה, אני אבוא לשם".‬
‫"נראה אם תצליח לתפוס אותי בבית."‬
‫לקח לו ארבע דקות להגיע הביתה.‬ ‫חיכיתי ליד השער.‬
‫רציתי לצעוק עליו, אבל ירדתי מזה.‬
‫ניגשתי אליו ככה, "היי, לוקאס, תקשיב!‬
‫אתה רוצה להפסיד במשחק?‬
‫כבר הפסדת את אבא שלך".‬
‫הייתי חייב לתת לו מוטיבציה.‬
‫אתם חושבים שאפונסו כל כך מצליח‬ ‫רק בזכות הבדיחות?‬
‫ואני נתתי לו מוטיבציה. אתם המומים?‬
‫לוקאס זרק את הכדור הראשון.‬
‫הראשון עף אחורה. ג'וניור מציצה נעמד.‬
‫זרקתי את הכדור השני.‬
‫השני עף אחורה. מי שמצץ לג'וניור נעמד.‬
‫לוקאס הקטן זרק את הכדור השלישי.‬
‫השלישי עף אחורה. הוא כל כך שמח ואמר,‬
‫"שלושה עפו אחורה, תן לי את המחבט",‬ ‫והוסיף קללה‬
‫שלא שמעתי בחיים שלי.‬ ‫הוא תפס את הכדור וזרק.‬
‫"שלושה עפו אחורה,‬ ‫תן לי את המחבט, יא כסיל."‬
‫שמחתי, אבל שאלתי, "כסיל?‬
‫מה זה כסיל?"‬ ‫"זה כמו טמבל."‬
‫כנראה שככה דתיים יורדים על אנשים.‬
‫בכל אופן,‬
‫לוקאס הקטן קיבל את המחבט, כן?‬ ‫הוא הרים את המחבט, אז הוא חבט ראשון,‬
‫וברגע שהוא חבט,‬ ‫איבדנו את המחבט באותה מהירות שהשגנו אותו.‬
‫תסתכלו. הוא אמר, "קדימה, תזרוק אותו.‬
‫קדימה.‬
‫כי אם זה המשחק של השטן, הוא ילך לגיהנום".‬
‫הכדור הגיע והוא צעק, "קדימה!"‬
‫בכלל לא ידעתי שאפשר לפגוע בפחית שלך.‬
‫אמרתי, "לא!"‬
‫והוא אמר, "אימא שלי קוראת לי מהבית".‬
‫אמרתי,‬ ‫"לא, אתה נשאר איתי עד הסוף, לעזאזל!"‬
‫לקחתי את הכדור ואמרתי, "על הזין שלי",‬
‫וטבלתי אותו בביוב.‬
‫אם אתם מהשכונה,‬ ‫אתם יודעים שכשטובלים כדור בביוב‬
‫וזורקים אותו, הרפש עף לאנשים על הפרצוף.‬
‫פעם אחת, אחד מהילדים התעוור מזה.‬
‫הוא פגע בכדור רק עם עין אחת.‬
‫למחרת, הכינוי שלו היה מצלמת רשת.‬ ‫אני נשבע לכם.‬
‫לא הזיז לי. צעקתי, "ג'ון!"‬
‫זרקתי את הכדור ממש חזק, אבל ג'ון היה טוב.‬ ‫הוא לקח צעד ימינה ופגע בכדור.‬
‫אמרתי, "איזה זין!"‬
‫תפסתי אותו כי אני מהיר.‬
‫התוצאה עברה מ-16-0 ל-18-0.‬
‫כל כך כעסתי.‬
‫לא ידעתי שאפשר לכעוס יותר מזה,‬
‫עד שלוקאס, שהיה בקבוצה שלי, צעק,‬
‫"תביא את הקולה!"‬
‫"מה אמרת, אחי?"‬
‫"לא, אל תביא אותה.‬
‫יש לי סוכרת,‬ ‫אני בכלל לא יודע למה אמרתי את זה.‬
‫זו היה בטעות."‬
‫"אתה מבין למה אבא שלך נטש אותך?‬
‫היי, קקי, ברצינות רגע.‬
‫אני שונא כשיצורים יוצאים‬ ‫נגד הבורא שלהם בסרטים,‬
‫אבל 18-0?‬
‫אני לא אתן לך להשפיל אותי‬ ‫מול כל השכונה שלי.‬
‫אז תתכונן.‬
‫אתה עומד לחוש‬ ‫את זעמו של כדור האנרגיה שלי."‬
‫"כן...‬
‫ליצן מטומטם.‬
‫רמת הכוח של הכדור שלי היא יותר מ-30,000,‬
‫קאקרוטו.‬
‫כשאשתנה לצורה השנייה שלי,‬
‫לא תראה את הצבע של הכדור הזה. שים לב."‬
‫"לא ציפית לזה, נכון, קאקרוטו?‬
‫כן, הקי שלך נחות.‬
‫תתכונן.‬
‫קדימה, קקי!"‬
‫"מכונית!"‬
‫"קדימה, קקי!"‬
‫זרקתי אותו עוד יותר חזק.‬
‫באותו רגע,‬ ‫הבחנתי בכל הפרטים והרמתי את המחבט.‬
‫כשהכדור פגע במחבט הזה,‬
‫כל התקוות שלי התנפצו.‬
‫"לא!‬
‫קקי!"‬
‫קקי צעק, "קדימה, חתיכת חרא!"‬
‫ולוקאס צעק,‬
‫"תביא את הקולה!"‬
‫אבל הכדור פגע בפנס רחוב,‬
‫וחזר.‬
‫כשהוא חזר, לא האמנתי שזה קורה.‬
‫הוא קפץ מולי פעמיים.‬
‫ג'וניור מציצה צעק, "תבעט בו, אידיוט!"‬
‫בעטתי בו אל תוך הפרצוף של קקי.‬
‫"ניצחת!"‬
‫מציצה צעק, "תן לי את המחבט!"‬
‫לוקאס הקטן חגג כמו הכדורגלן קאקה.‬
‫כולם התרגשו, הגיע הרגע שלנו!‬
‫ואז תפסתי את המחבט באוויר והפסדנו אותו.‬
‫בדיוק. אתם יודעים מה קרה פה?‬
‫אני אסביר.‬
‫כשקובעים לעצמכם חוקים,‬ ‫מבינים מה קרה בסיטואציה הזאת.‬
‫לא הבנתי את החוקים, ולכן פישלתי.‬
‫זה מה שקורה כשלא מבטאים את עצמך.‬
‫אם לא תבטאו את עצמכם,‬ ‫אנשים ינצלו אתכם ואתם תיפלו.‬
‫אחרי שסיימתם לקבוע את החוקים,‬ ‫תבססו את העקרונות שלכם.‬
‫אל תפחדו לבטא את הצדדים השונים שלכם.‬
‫בשכונה, לא מעודדים אותנו להיות מי שאנחנו.‬
‫פשוט צריך להיות מי שאנחנו.‬
‫בהתחלה רציתי להיות הוא שחקן כדורגל.‬ ‫זה לא קרה.‬
‫על מה שרציתי להיות אחר כך אני אספר עכשיו.‬
‫כשהייתי בן 14,‬ ‫רציתי להיות רקדן של ריקודי אשה ברזילאיים.‬
‫לכו תזדיינו! לכל אחד יש את המטרות שלו!‬
‫אני נפתח בפניכם, אל תשפטו אותי, לעזאזל!‬
‫יכולתי להיות רקדן אשה דגול.‬ ‫אני אספר לכם את הסיפור.‬
‫התחלתי לרקוד אשה‬ ‫כי אבא שלי מאוד אהב את מייקל ג'קסון,‬
‫ורציתי להיות רקדן כמוהו.‬
‫לא ידעתי לרקוד, אז ניסיתי אשה.‬
‫אבא שלי מת על מייקל.‬
‫רציתי שהוא יאהב אותי כמו את מייקל.‬
‫הוא שיקר הרבה על מייקל ג'קסון.‬ ‫פעם שאלתי אותו, "איפה מייקל נולד?"‬
‫הוא ענה, "בדיאדמה".‬
‫אמרתי,‬ ‫"מה, הם צופים בג'וקנליה מדיאדמה ביוטיוב?"‬
‫פעם שאלתי,‬ ‫"למה אתה כל כך אוהב את מייקל ג'קסון?"‬
‫"הוא האיש הכי חדור מטרה בעולם."‬
‫אמרתי, "תן לי דוגמה לזה".‬ ‫"בן, הוא היה שחור והפך ללבן.‬
‫אף אחד לא ידע שזה אפשרי.‬ ‫הוא הצליח כי הוא היה חדור מטרה."‬
‫"אבא, הוא יותר טוב בריקוד או בשירה?"‬ ‫"הוא זמר נהדר, אבל רקדן מדהים."‬
‫לכן, בגיל 14,‬ ‫התחלתי לרקוד כמו מייקל ג'קסון.‬
‫הייתי מעולה.‬
‫אבל כשרוקדים כמוהו,‬ ‫אנשים מפסיקים לדבר איתכם,‬
‫כי זה בלתי נסבלים.‬ ‫כשאמרו, "טיאגו". עניתי "כן?"‬
‫זה היה מגוחך.‬
‫כשהלכנו ברחוב הייתי אומר,‬ ‫"היי, אני לא מכיר את המקום הזה".‬
‫רציתי להיות כמו מייקל.‬ ‫פעם אימא שלי צעקה, "ג'וק!" הרגתי אותו.‬
‫רציתי להיות מייקל.‬
‫פעם האוטובוס לא עצר לי,‬
‫אז אמרתי, "היי, בחייך,‬
‫רק רציתי להגיע הביתה".‬
‫אבל אבא שלי לא אפשר לי!‬
‫הוא אמר, "אתה אף פעם לא תהיה כמוהו.‬ ‫אתה יודע למה?‬
‫כי מייקל ג'קסון מכיר‬ ‫את אלוהים באופן אישי".‬
‫"לעזאזל, הוא מכיר את כולם.‬
‫מאיפה הבאת את זה?"‬
‫"תצפה במופע שלו.‬
‫כשהוא מסתובב ומקיש באצבעות,‬ ‫אור שמימי מאיר עליו."‬
‫זו הפעם הראשונה שחשבתי, "לך תזדיין".‬
‫עכשיו שיש לי מופע משלי, שימו לב.‬
‫ראיתם?‬
‫אני חושב שזה מגניב שיש כאן אור,‬ ‫עם כל המבנה הזה,‬
‫ואני עדיין מעריץ את מייקל ג'קסון.‬ ‫אם גם אתם מעריצים אותו, תגידו, "אני!"‬
‫אני!‬ ‫-אם לדעתכם לעולם לא יהיה בעולם הפופ מישהו‬
‫שישתווה אליו, תגידו, "אני!"‬
‫אני!‬ ‫-אז כולנו מסכימים‬
‫שמייקל ג'קסון היה הפדופיל האהוב עלינו?‬
‫מה קרה, חבר'ה?‬ ‫היה לכם כל כך הרבה מה לומר קודם.‬
‫מייקל ג'קסון הוא פדופיל.‬
‫נראה לכם שמשמח אותי לומר את זה? אני מעריץ‬ ‫אותו, אני אוהב אותו. זה לא משמח אותי.‬
‫בפעם הראשונה‬ ‫שמישהו אמר לי דברים רעים עליו, כעסתי.‬
‫אתם יודעים מי זה היה? ויליאם בונר.‬
‫סתם הסתלבטתי בבית, בשכונה,‬
‫ואז בונר אמר,‬ ‫"מייקל ג'קסון נאשם בפדופיליה".‬
‫אמרתי, "לא!‬
‫לא, ויליאם, לא!‬
‫איך אתה מסוגל להאמין לשקרנים האלה?"‬
‫זה פגע בי. למחרת,‬ ‫הוא פתח את התוכנית ככה, "ערב טוב",‬
‫ועניתי, "לך תזדיין!"‬
‫על הזין שלי ערב טוב. אם הוא יבוא‬ ‫לרחוב שלי, אני אאיים עליו ואסטור לו.‬
‫למה אני חושב שמייקל פדופיל?‬
‫כי כמו דייב שאפל,‬ ‫גם אני צפיתי בספיישל של HBO‬
‫על האנשים שהאשימו‬ ‫את מייקל ג'קסון בפדופיליה.‬
‫אגב, עכשיו שאני בנטפליקס,‬
‫אני רוצה לומר משהו.‬
‫היי, דייב שאפל,‬
‫הרבה קומיקאים בברזיל מעריצים אותך.‬
‫אתה מבין?‬
‫בעיניי, אתה האדם החי‬ ‫שהכי קרוב להשתוות לריצ'רד פריור,‬
‫ויש לי חלום,‬
‫ובחלום הזה, אני מעשן איתך ג'וינט.‬
‫אז למרות שאני יודע שלמופע יש כתוביות,‬ ‫אני חייב...‬
‫לבקש את זה באנגלית.‬
‫שימו לב.‬
‫היי, מר דייב שאפל,‬
‫יש לי חלום,‬
‫ובחלום הזאתי...‬
‫יש לי שאלה בשבילך.‬
‫מר דייב,‬
‫אתה רוצה...‬
‫לעשן איתי ג'וינט?‬
‫אני מעריץ אותך, אחי, באמת.‬
‫למה אני חושב שמייקל באמת פדופיל?‬ ‫כי כמו דייב שאפל, צפיתי בספיישל של HBO.‬
‫דרך אגב, אני רוצה שכולכם תצפו‬ ‫ב"דייב שאפל צוחק איתכם".‬
‫הוא מספר כמה בדיחות‬ ‫לפיהן מייקל ג'קסון לא פדופיל,‬
‫ואני אומר שהוא כן פדופיל. למה?‬
‫כי לדעתי, הוא כן.‬
‫צפיתי בסרט התיעודי הזה,‬
‫והאנשים‬ ‫שהאשימו אותו אמרו דברים משוגעים ממש.‬
‫צריך הרבה אומץ כדי להמציא דברים כאלה.‬
‫אז מכיוון שצילמו אותם‬ ‫והם היו חייבים לומר את האמת,‬
‫אני בטוח שמייקל ג'קסון היה פדופיל.‬
‫פעם מישהו הכניס לי אגרוף לפנים‬ ‫ומעולם לא שכחתי אותו.‬
‫תארו לעצמכם אם הוא היה תוקע לי אצבע בתחת?‬
‫הייתי יכול לספר את הסיפור לפרטי פרטים.‬
‫בו בזמן שאני חושב שהוא פדופיל,‬ ‫אני לא חושב שהוא מת.‬
‫מי שחושב שמייקל חי שיגיד, "אני!"‬
‫אני!‬
‫וזה מדאיג אותי,‬
‫כי יש סרט תיעודי, ואם הוא חי...‬
‫יש סיכוי טוב שהוא צפה בו.‬
‫אני ממציא בדיחות על כל נושא.‬
‫אני יכול לדמיין‬ ‫את מייקל ג'קסון יושב מול הטלוויזיה, עירום,‬
‫עם זקפה,‬
‫מסתכל על חבר שלו ואומר, "טיטו...‬
‫איזה מניאקים הילדים האלה.‬
‫הם הבטיחו לא לספר.‬
‫רק מתתי והם כבר מגלים הכול בטלוויזיה.‬ ‫תראה, טיטו!"‬
‫למה אני מדבר על זה?‬ ‫כי שמתי לב למשהו כשהתחילו להאשים אותו.‬
‫אנשים השתגעו. כולם אמרו, "כוסאומו!‬
‫איך אנשים מבוגרים כמוכם יכולים‬ ‫להאשים איש זקן,‬
‫מיליונר, בפדופיליה?‬ ‫אתם רוצים לקבל את הכסף שלו?‬
‫למה לא סיפרתם על זה כשהייתם ילדים?‬
‫למה רק עכשיו, אחרי שגדלתם,‬ ‫אתם יכולים לספר שמישהו התעלל בכם?‬
‫למה?"‬
‫כי הם היו ילדים.‬
‫אתם מבינים למה חייבים לדבר‬ ‫עם ילדים על סקס?‬
‫אבל אז מדליקים את הטלוויזיה,‬
‫ורואים איזה נשיא אידיוט שאומר, ‬ ‫אל תדברו עם ילדים על סקס, טוב?"‬
‫זה פשוט דפוק,‬
‫והאמת היא,‬
‫שאני לא נוהג לדבר על פוליטיקה‬ ‫כי אני לא מבין בזה שום דבר,‬
‫אתם יודעים במה אני מבין? באידיוטים,‬
‫ומי שלא מבין למה חייבים לדבר‬ ‫עם ילדים על סקס,‬
‫הוא אידיוט בעיניי.‬
‫דברו עם הילדים שלכם כדי שהם יבינו שזה בסדר‬ ‫להתאהב באנשים משני המינים או להימשך אליהם,‬
‫כי אנשים פשוט נמשכים לאנשים,‬
‫ותגידו להם גם,‬
‫"אם מבוגר נוגע בכם,‬ ‫זה לא גילוי חיבה, זו אלימות.‬
‫ספרו בבקשה למבוגר אחר".‬
‫כשאני רואה אנשים שלא מבינים את זה,‬ ‫אני תוהה מה הם חשבו שהם אמורים להגיד.‬
‫שאני אגש לאחיינית שלי אינגריד, שהיא בת 12,‬
‫כדי לדבר איתה על סקס ואגיד,‬ ‫"תקשיבי, חמודה...‬
‫יום אחד יזיינו אותך כשתכרעי על ארבע.‬
‫לא רציתי לדבר על זה, אבל...‬
‫לא עשיתי את זה,‬ ‫אבל ראיתי הרבה אנשים כורעים על ארבע.‬
‫חומד, את צריכה להניח את החזה על הרצפה..."‬
‫לזה התכוונתם? לא, שנייה,‬
‫אני אמור לגשת לאחיין שלי בן ה-18‬ ‫ולהגיד לו,‬
‫"כשהיא שוכבת על הבטן, תפסק את הלחיים שלה,‬ ‫תירק על הזין שלך, ולך על זה.‬
‫ככה!‬
‫כן.‬
‫קדימה ואחורה".‬
‫הם בחיים לא היו מספרים,‬ ‫כי אף אחד לא היה מאמין שהוא פדופיל.‬
‫לא קלטנו שהוא עשה טעויות כי אנחנו מכורים.‬
‫כמו שאנחנו לא קולטים את זה‬ ‫על כמרים, דודים, הורים וכו'...‬
‫חבר'ה, אתם חושבים‬
‫שאם מייקל ג'קסון היה דוחף לי אצבע לתחת,‬
‫והייתי מספר לאבא שלי...‬
‫אתם חושבים שהייתה לו בעיה עם זה?‬
‫אני אמחיז את זה.‬
‫תדמיינו: חזרתי מהבית של מייקל ג'קסון.‬
‫"היי, אבא, חזרתי מדיאדמה.‬
‫אבא, הייתי בדיאדמה.‬ ‫דיברתי עם מייקל ג'קסון,‬
‫ולא תאמין, הוא הוציא את הבילי ג'ין שלו.‬
‫לא הבנתי, אז שאלתי, 'זה שחור או לבן?'‬
‫ואז הוא תקע לי אצבע בתחת‬ ‫ואמרתי, 'זה מסוכן'.‬
‫אני חושב שהוא התעלל בי."‬
‫אני בטוח שאבא שלי היה אומר,‬ ‫"הלוואי שזה היה קורה לי!"‬
‫אבל בגלל ההשפעה המוזיקלית‬ ‫של מייקל ג'קסון התחלתי לרקוד,‬
‫והקמתי להקת אשה בשם "נערי הסווינג".‬
‫החברים היו אני, ג'ואבי, פליפינו,‬
‫מאנו, קרינה, ג'סיקה,‬ ‫אריאנה, מישל ונגו צ'אן.‬
‫נגו צ'אן תמיד היה גיי.‬
‫הוא תמיד היה גיי.‬
‫הומו, מתרומם, גיי!‬
‫אתם מכירים הומו אמיתי? הומו חתיך כזה?‬
‫שהולך בגאווה ברחוב‬ ‫ומאיר כל מקום שהוא נכנס אליו?‬
‫כולם אוהבים הומואים, לא?‬ ‫כשמגיע הומו כולם אומרים, "הומו!"‬
‫הומו אמיתי. הוא הומו.‬
‫"זה בן או בת?" "זה הומו!"‬
‫אבל כמו שהוא הומו,‬
‫אתה סטרייט.‬
‫מאצ'ו, גברי, מגעיל!‬
‫נכון?‬
‫הוא היה הומו. נכון יש הומואים‬ ‫שיכולים לזהות את הריח של זין?‬
‫הוא היה ווייז של זין.‬
‫הוא היה הולך ולפתע נעצר. היינו שואלים,‬ ‫"מה קרה?" "יש זין 30 מטר מפה."‬
‫כשהייתי בן 14,‬ ‫עשיתי טעות גדולה עם החבר ההומו שלי.‬
‫אני לא מתבייש לספר,‬ ‫כי אני כבר לא עושה אותה.‬
‫כשאני אומר את זה,‬ ‫נשים שאוהבות אותי אומרות, "היי,‬
‫טיאגו,‬
‫איזו טעות עשית עם החבר ההומו שלך?‬
‫הושפעת מדעות קדומות?"‬
‫לא...‬
‫אני בן 30 ועשיתי טעות בגיל 14.‬ ‫לפני 16 שנה, בטבואו דה סרה,‬
‫לא ידענו מה זה דעות קדומות.‬
‫היינו רעבים.‬
‫היו לנו דאגות אחרות.‬
‫"אז איזה טעות עשית, חמוד?"‬
‫הייתי אידיוט. הלכתי אחרי דעות שלילית.‬
‫חבר שלי ניגש אליי ואמר לי,‬ ‫"אתה יודע שנגו צ'אן הומו?"‬
‫אמרתי, "בן זונה!‬
‫הוא חתיכת הומו!‬
‫אני אספר לסבתא שלי".‬
‫הלכתי משם ושאלתי את עצמי, "מה זה הומו?"‬
‫לא ידעתי.‬ ‫החלטתי לשאול את סבתא שלי מה זה הומו,‬
‫והיא, כאישה מאמינה, אמרה, "שטן!‬
‫טיאגו, תקשיב טוב,‬
‫אם גבר גבר אחר אוהב, יוצא איש זאב".‬
‫אמרתי, "אלוהים ישמור.‬
‫צריך להזהיר את נגו צ'אן לפני הירח המלא".‬
‫הלכתי לבית שלו, הסתכלתי עליו ואמרתי,‬ ‫"נגו צ'אן, תענה לי לשאלה. אתה הומו?"‬
‫הוא הסתכל עליי ואמר, "חס וחלילה!"‬
‫"הבן זונה לא הסכים לספר לי.‬
‫אני אספר לפליפינו." אמרתי, "פליפינו,‬
‫ידעת שנגו צ'אן מוצץ לאנשים את הזין?‬
‫הוא הומו, מתרומם, גיי!‬
‫לא אכפת לי אם הוא מזדיין עם גברים או נשים,‬
‫אבל לחברים אין סודות אחד מהשני.‬
‫למה יש לו חור תחת סודי?‬
‫למה הוא לא מגלה שהוא אוהב שמזיינים אותו?‬
‫מה, חסמב"ה מזיינים אותו?"‬
‫הוא לא ידע מה לעשות,‬ ‫הסתכל עליי ואמר, "רגע,‬
‫אתה מתכוון שנגו צ'אן הומו?"‬
‫אמרתי, "פליפ...‬
‫הוא אוהב את זה מאחורה.‬
‫אין לו חור תחת, יש לו בייבלייד".‬
‫"לא, רגע. אתה מתכוון שנגו צ'אן שלנו הומו?"‬
‫אמרתי, "פליפ...‬
‫אם תזרוק את הזין שלך על הרצפה,‬ ‫הוא יעיף אותו באוויר‬
‫ויתפוס עם התחת שלו!‬
‫הוא חתיכת הומו!"‬
‫"לא, שנייה,‬
‫זה יותר מדי מידע.‬
‫אתה מתכוון‬
‫שנגו צ'אן הומו?‬
‫שיט... לא ידעתי.‬
‫אני אשים לב. בוא נקבע איך אני אסמן לך‬ ‫אם אגלה שהוא הומו.‬
‫אני אסתכל עלייך ואעשה ככה, 'ראש-גדול...',‬
‫ואז תדע שאני יודע שהוא הומו.‬
‫אבל כל עוד אני לא בטוח, יש לי שאלה:‬
‫'היי, ראש-גדול,‬
‫ניסית פעם להתעסק בעניינים שלך?"‬
‫זה פגע בי.‬
‫אבל דוגרי, הוא צודק.‬
‫ראיתי באיזה סרט‬
‫שצריך להיות אמיץ כדי לעמוד מול אויבים,‬ ‫וכפליים כדי לעמוד מול חברים.‬
‫מי אמר את זה? אלבוס דמבלדור.‬
‫הישר מהשכונה של הוגוורטס.‬
‫שימו לב מאיפה אני מצטט.‬
‫כשאמרתי את זה,‬
‫וזה מגניב בעיניי,‬ ‫כל מי שהריע לי חשב, "היי,‬
‫טיאגו,‬
‫אני מסלית'רין!"‬
‫הגענו לחלק הרביעי של המופע:‬
‫טעויות מאפשרות לנו להתפתח.‬
‫חברים, תשמיעו את הדעות שלכם.‬ ‫בשכונה, לא צריך‬
‫עוד אנשים שיגידו שאנחנו טועים,‬
‫אלא מישהו שיסביר את הטעות וייתן לנו צ'אנס.‬ ‫אם רק עכשיו פיתחתם מודעות חברתית,‬
‫תזכרו שאחרים יעשו את זה כשהם יהיו מוכנים.‬
‫אז תעזרו להם, אל תפריעו.‬
‫אם הייתי ילד חכם, אז כשפליפינו אמר את זה,‬
‫הייתי מבין. אבל לא...‬
‫הייתי בן 14 והייתי אידיוט.‬
‫כשפליפינו אמר לי את זה,‬
‫זה מה שעניתי לו. "ראש-גדול,‬
‫ניסית פעם להתעסק בעניינים שלך?"‬
‫אמרתי, "כן.‬
‫ברור.‬
‫בייחוד עכשיו,‬ ‫כשיש שני הומואים בלהקה שלנו",‬
‫והמשכתי לרקוד.‬
‫נגו צ'אן הגיע ועשה ככה,‬
‫"שימו לב, בנים ובנות". אמרתי, "פליפ...‬
‫הוא דיווה ראוותנית!"‬
‫"מה חדש, נגו צ'אן?" "ת'רי דברים".‬
‫אמרתי, "ת'רי דברים?‬
‫הוא דיווה דו-לשונית!"‬
‫כלומר, הוא מוצץ גם תחת וגם זין.‬
‫שאלתי, "אז מה חדש?"‬
‫"ראשית, הכנתי בנדנות‬ ‫עם קוקו ארוך שמגיע עד לישבן.‬
‫עכשיו כולנו נוכל‬ ‫להיות הרבה יותר נשיים בהופעה."‬
‫"פליפ... מה הדבר השני?"‬
‫"שנית, הרשיתי לעצמי להכין מכנסי שלושת רבעי‬ ‫עם פתח פה‬
‫ושסע שחושף בערך 60% מהישבן שלנו.‬
‫אני קורא לו 'שסע הזרימה'."‬
‫"רגע, מה?"‬
‫הוא אמר, "שסע הזרימה".‬
‫אמרתי, "שסע" והוא אמר, "זרימה".‬
‫"תגיד שוב איך קוראים לזה."‬
‫הוא אמר, "תפסיק לצחוק על זה".‬
‫"אז תגיד את זה מאוד לאט, שסע..."‬
‫"זרימה."‬
‫"חכה שנייה, אני הולך לדבר עם פליפ."‬
‫"זרימה...‬
‫הוא הומו, אחי!‬
‫חתיכת הומו."‬
‫"נגו צ'אן, מה השלישי?"‬
‫"שני חברים בלהקה הזאת מאוד אכזבו אותי,‬
‫ואני אעזור להם לשפר‬ ‫את תנועות האגן שלהם בדרך הקשה."‬
‫אמרתי, "שיט, מי הראשון?"‬ ‫הוא אמר, "ברור שפליפינו".‬
‫הייתי כזה מניאק, שמחתי.‬ ‫אמרתי, "היי, פליפ...‬
‫הוא ישפר את זה בדרך הקשה.‬
‫הוא חתיכת הומו!"‬
‫שאלתי, "והשני?" הוא ענה, "אתה".‬ ‫אמרתי, "תראה אותו, פליפ.‬
‫איך משפרים תנועות אגן?"‬
‫"מחר, אתה, פליפינו ואני,‬ ‫בחדר שלך, במיטה שלך."‬
‫אמרתי, "פליפ...‬
‫תסתכל עליי.‬
‫תרים את הראש, חמוד.‬
‫אני רוצה שתסתכל לי בעיניים.‬
‫שמעת מה הוא אמר?‬
‫פליפ...‬
‫שים לב מחר.‬
‫זה עומד להיות לי קשה.‬
‫הוא רציני בקשר לזה".‬
‫למחרת בבוקר,‬
‫אני הייתי בקצה אחד של המיטה,‬ ‫פליפינו היה בקצה השני‬
‫ונגו צ'אן היה באמצע. נגו צ'אן אמר,‬
‫"קדימה, חבר'ה, שבו על המיטה.‬
‫פיסוק, פיסוק‬
‫לכווץ את השרירים, ושוב, ושוב‬
‫שמאלה, ימינה ובעיגול‬
‫שמאלה, ימינה ובעיגול, בדיוק, לחזור‬
‫ולזוז, לזוז, לזוז‬
‫קדימה".‬
‫רקדנו הרבה זמן.‬
‫אני חושב שרקדנו בערך שבע דקות,‬
‫שני אנשים נבוכים ואחד כזה,‬
‫"בעיגול, שמאלה, ימינה".‬
‫רקדנו בערך שבע דקות. לא מעט זמן.‬
‫אף אחד לא דיבר.‬
‫אפילו לא הסתכלנו אחד על השני בחדר השינה.‬
‫זו הייתה סיטואציה מאוד מביכה.‬
‫אף אחד לא אמר כלום וחשבתי לעצמי, "פליפ...‬
‫תראה לאן החברות שלנו הגיעה".‬
‫אחרי שלוש דקות בערך, נגו צ'אן הפסיק להגיד‬ ‫"שמאלה, ימינה ובעיגול". הוא הפסיק לשיר.‬
‫לא הייתה מוזיקה,‬ ‫אז היינו רק שלושה בחורים שעושים ככה.‬
‫פליפינו היה כל כך נבוך,‬ ‫שהוא רקד עם ידיים משולבות.‬
‫החצי התחתון שלו רקד והעליון נשאר רציני.‬ ‫נשבע לכם.‬
‫בשלב מסוים אמרתי, "אם אבא שלי ייכנס עכשיו,‬ ‫אני לא אדע מה להגיד לו".‬
‫עשינו המון חזרות,‬
‫והגענו לגמר אליפות ריקודי האשה.‬
‫הבאנו שני אוטובוסים מלאים‬ ‫באנשים שיעודדו אותנו‬
‫והילדים תופפו על האוטובוס.‬
‫השכונה נהיית שמחה כשיש קוקאין, ואז,‬
‫כשרקדתי...‬
‫לפתע משכו אותי הצידה. "מה לעזאזל?‬
‫היי, פליפינו,‬
‫למה אתה רק עם בנדנה ותחתונים?‬
‫איפה מכנסי הזרימה שלך?"‬
‫הוא אמר, "ראש, זה מה שבאתי לספר לך.‬
‫שכחתי אותם בבית. אבא שלי הלך להביא אותם.‬
‫אתה יודע שנגו צ'אן קנה שמן‬ ‫כדי למרוח אותו על הגוף שלנו?"‬
‫שאלתי, "מה?"‬
‫ואז ראיתי את נגו צ'אן מתקרב עם בקבוק שמן.‬ ‫"אתה עומד לטגן כיסונים, אחי?"‬
‫הוא ענה, "זה שמן גוף עם נצנצים".‬ ‫אמרתי, "עם נצנצים, פליפ.‬
‫זה לא נועד לבני אדם. זה נועד לפיות".‬
‫כולנו הנחנו ידיים על הקיר,‬ ‫ונגו צ'אן מרח לנו שמן על הגב,‬
‫ואז הוא הגיע לפליפ,‬ ‫שלבש רק בנדנה ותחתונים.‬
‫נגו צ'אן הניח יד על המותניים של פליפ,‬ ‫והתחיל למרוח לאט.‬
‫אתם בטח חושבים שפליפ היה פליפ באותו רגע,‬ ‫אבל לא.‬
‫פליפ היה טרף,‬
‫ונגו צ'אן...‬
‫אוי, נגו צ'אן.‬
‫בג'ונגל הפיתוי, נגו צ'אן הוא זאבת ערבות.‬
‫זאבה.‬
‫תנינה.‬
‫צ'יקוריטה.‬
‫פעם הזדיינתם עם מישהו‬ ‫וזה היה כל כך טוב שנאנחתם ככה?‬
‫ככה נגו צ'אן התנשם.‬
‫נגו צ'אן הגיע לכתפיים ולשריר הטרפז,‬
‫מרח את השמן עד לזרוע הימנית של פליפ,‬
‫הלך לצד ימין והתחיל למרוח לאט,‬
‫כאילו שזה זין מאוד ארוך!‬
‫פליפ החזיר את הזרוע לאחור‬ ‫וריכוז השמן עבר לכתף השמאלית שלו,‬
‫ואז פליפינו ונגו צ'אן שילבו אצבעות,‬
‫כאילו שזה היה עיסוי טנטרי,‬ ‫שבסופו אחד הביא לשני ביד.‬
‫אף אחד לא אמר כלום באותו רגע,‬ ‫אבל אני חשבתי לעצמי, "פליפ..."‬
‫נגו צ'אן נתן לפליפ לחזור למצב הטבעי שלו,‬
‫וקרה בול מה שציפיתי שיקרה.‬
‫נגו צ'אן, שהיה מלא בתאווה,‬ ‫עיסה את המותניים של פליפ.‬
‫פליפ דיבר עם ג'ואבי ולא שם לב...‬
‫לכוונות הזדוניות של נגו צ'אן.‬
‫אבל נגו צ'אן..‬
‫אוי, נגו צ'אן...‬
‫המשיך למרוח שמן על הבטן של פליפ,‬
‫במעלה הבטן שלו...‬
‫עד שהאגודל שלו הגיע לפטמה.‬
‫בגלל התנועות הסיבוביות, הפטמה התעוררה,‬ ‫הסתכלה למעלה לעבר הראש ואמרה, "פליפה!‬
‫מישהו משפשף אותי פה!‬
‫זה בן, פליפ!"‬
‫הראש שמע את הקריאה של הפטמה,‬ ‫אבל כשהוא הסתכל למטה,‬
‫נגו צ'אן...‬
‫אוי, נגו צ'אן,‬
‫מלכה בוגדנית!‬
‫הוא הניח את הידיים על הגב של פליפ,‬
‫שהמשיך לדבר עם ג'ואבי.‬ ‫הוא לא הבין שנגו צ'אן...‬
‫אוי, נגו צ'אן...‬
‫נגע בעדינות‬
‫בשטרונגול של פליפ!‬
‫ורק אז, בפעם הראשונה...‬
‫ראיתי את פליפ מסתכל לעברי‬ ‫ואומר, "ראש-גדול..."‬
‫ואז...‬
‫עברו עשר שנים.‬
‫התחלתי לעשות סטנדאפ והחיים שלי השתפרו.‬
‫היו אפילו שהעזו לומר ששיניתי‬ ‫את עולם הקומדיה.‬
‫זה היה מאוד מוזר. זה נטל מאוד כבד.‬
‫לכן, הדבר היחיד שהצלחתי לעשות‬
‫זה לפקוח עיניים ולהישמר מחברים מזויפים‬ ‫ומאנשים שמתרחקים ממני בלי סיבה.‬
‫פליפינו חבר שלי עד היום.‬
‫לצערי, נגו צ'אן כבר לא בסביבה.‬
‫אבל בשנה שעברה, הוא חזר.‬
‫הוא רצה לראות את המופע שלי.‬ ‫אמרתי לו, "בבקשה, בוא!"‬
‫הוא הגיע, בא אל מאחורי הקלעים‬ ‫והתחבקנו והתנשקנו.‬
‫הסתכלתי עליו במבט רציני ואמרתי, "נגו צ'אן,‬
‫עשיתי טעות, אחי.‬
‫אני מצטער.‬ ‫הלוואי שהייתי חבר יותר טוב כשהיינו ילדים.‬
‫הייתי אידיוט.‬
‫רציתי להתנצל בפנייך ו...‬
‫רציתי לעזור, אבל דפקתי אותך".‬
‫הוא אמר, "הלוואי".‬
‫שאלתי, "סליחה?"‬
‫הוא אמר, "הלוואי, חמוד.‬
‫טי, הכול בסדר.‬
‫לא הפסקתי לקחת את החיים בצחוק‬ ‫רק בגלל שהבנתי שאנשים נוראיים.‬
‫החיים קשים, טי.‬
‫אי אפשר להתמודד איתם עם גישה כזאת.‬
‫תחשוב על זה.‬
‫אני הומו, אני שחור ואני מהשכונה".‬
‫"זו החבילה המשולבת, נכון?"‬
‫הוא אמר, "בדיוק.‬
‫זו חבילת הדעות הקודמות, אז...‬
‫או שאני אצחק על החיים‬ ‫או שאני אהיה עצוב לעד".‬
‫שאלתי, "הכול בסדר?"‬
‫"הכול נפלא,‬
‫ודרך אגב, טי...‬
‫רציתי לספר לך משהו.‬
‫אוי, טיאגו, חיכיתי לזמן המתאים והוא הגיע.‬
‫טי,‬
‫אני מאוהב במישהו כבר המון זמן,‬
‫ו...‬
‫עכשיו אני אגלה לך.‬
‫אני אלך לקרוא לו וכבר אחזור.‬
‫פליפ...‬
‫אתה יכול לקרוא לקרלוס בשבילי?‬
‫בוא, קרלוס, אני אכיר ביניכם, הוא ממש נחמד.‬ ‫יש לו ראש גדול, אבל הוא ממש נחמד.‬
‫טי?‬
‫זה קרלוס.‬
‫בעלי,‬
‫וגם אשתי.‬
‫זה תלוי בפטיש.‬
‫רציתי שתפגוש אותי כי...‬
‫אף פעם לא הרגשתי כל כך אהוב ומוגן.‬
‫ממש רציתי...‬
‫שתפגוש אותו.‬
‫טי, זה קרלוס."‬
‫דיברתי איתם במשך חצי שעה.‬
‫למדתי הרבה על אהבה ועל גזע,‬ ‫הקשבתי היטב.‬
‫הם זוג הומואים ואני סטרייט,‬ ‫אז היו לי כמה שאלות מביכות.‬
‫פתאום, באמצע שיחה רצינית,‬ ‫שאלתי,"מי למעלה ומי למטה?"‬
‫זה מצחיק בעיניי.‬
‫נגו צ'אן מכיר אותי וידע שאני צוחק.‬ ‫"תהיה בשקט, טיפשון.‬
‫מה מסקרן אותך?"‬
‫אמרתי, "אני רוצה לדעת איך אתם מתחזקים‬ ‫את הקשר שלכם.‬
‫אתם משחקים פיפ"א?"‬
‫נגו צ'אן מכיר אותי, אז הוא שאל,‬ ‫"אתה עדיין מתקשה עם נשים?"‬
‫"אתה יודע משהו? כשאני רואה זוג מאושר,‬ ‫אני תמיד מנסה להבין איך עושים את זה.‬
‫כל פעם שהייתי בקשר, הייתי אידיוט מוחלט."‬
‫נגו צ'אן הסתכל עליי ואמר,‬ ‫"צריך מודעות עצמית, חמוד.‬
‫אתה צריך להיות מאושר בכוחות עצמך,‬
‫ואז תבין שאתה לא צריך אף אחד אחר.‬
‫אני כבר הייתי מאושר, וכך גם קרלוס,‬ ‫ואז נפגשנו,‬
‫והפכנו לזוג הומואים יפים ומאושרים.‬
‫כדאי גם לך לנסות".‬
‫לרגע חשבתי,‬ ‫"כדאי לי לנסות לזיין את פליפינו?"‬
‫אבל אחרי שתי שניות חשבתי, "בעצם לא".‬
‫אבל הבנתי שצריך מודעות עצמית.‬ ‫"דרך אגב,‬
‫שניכם מאוד חתיכים, אתם יודעים?"‬
‫זה יצר אווירה נעימה בחדר ההלבשה.‬
‫כשהסתובבתי, פליפינו פתח את הדלת. "פליפ!‬
‫נגו צ'אן כאן!"‬
‫כשהסתכלנו עליהם ראינו שהם מתנשקים.‬
‫פליפינו אמר, "אה, הוא באמת הומו, תראה".‬
‫זה החלק האחרון של המופע, חברים.‬
‫אוי, איזה חמודים אתם!‬
‫בואו נסכם.‬
‫חוקים, עקרונות, לדעת מי אתם,‬
‫טעויות מאפשרות לנו להתפתח,‬
‫ולבסוף, לדעת עבור מי אתם נלחמים.‬
‫אם תבססו את חמשת ההיבטים, תהיו דוגריים.‬
‫אני אגיד כמה דברים.‬ ‫אם אתם מסכימים, תגידו "כן".‬
‫אחרת, תשתקו.‬
‫אימא שלכם מעצבנת?‬
‫כן!‬ ‫-גם שלי,‬
‫והיא הולכת לכנסיה, הזונה הזאת.‬
‫אף פעם לא הבנתי את זה. היא יוצאת מהבית‬ ‫כדי למצוא את ישו וחוזרת עם השטן.‬
‫האחים והאחיות שלך עדיין מוזרים?‬
‫כן!‬ ‫-והם יצאו מאותו כוס, נכון?‬
‫זה מתפצל לפעמים, אחד טוב, אחד רע...‬
‫הדודים שלכם באים רק כשהם צריכים משהו?‬
‫כן!‬ ‫-ואת שאר המשפחה שלכם רואים רק כשמישהו מת?‬
‫כן!‬
‫אז אם המשפחה שלכם היא כמו של כולם,‬
‫למה אתם מתלוננים על זה ואני לא?‬
‫כי אתם לא מבינים מה התפקיד שלכם במשפחה.‬
‫יש לי משהו לומר לכל אלה שמתלוננים‬ ‫על המשפחה שלהם:‬
‫המשפחה שלכם הייתה מעצבנת עוד לפני שנולדתם.‬
‫כשנולדתם, רק החמרתם את המצב.‬
‫אתם בעצם מעמסה.‬
‫מה שהלהקה "רסיונייס" שרה, שפרח יכול לפרוח‬ ‫אפילו במזבלה, לא תקף אליכם.‬
‫אתם רק עוד זבל במזבלה.‬
‫לא הבנתם שזו אחריותכם לשנות‬ ‫את החיים של המשפחה שלכם.‬
‫תהיו דוגריים,‬ ‫כדי שהם לא יצטרכו לעבור אותם דברים.‬
‫אתם לא מבינים את זה.‬ ‫אתם מעדיפים להתלונן כמוהם.‬
‫החיים הם כמו מים.‬ ‫אתם מתכוונים לטבוע או לשחות?‬
‫אני צריך להיות קואצ'ר.‬
‫כשהייתי בן 14,‬ ‫הייתי בדרכי לדבר עם כמה ילדים‬
‫וראיתי איך מרביצים לחבר שלי, פאביו, ‬ ‫ויורים לו בחזה 7 פעמים.‬
‫הוא מת מול כולם.‬
‫הוא נרצח. הייתי בן 14.‬
‫עד שלא תבינו מה זה אומר,‬ ‫לא תבינו איזו צלקת זה משאיר,‬
‫לא תבינו אנשים מהשכונה.‬
‫אבל אני לא יכול לבוא לכאן,‬
‫להגיד את זה,‬ ‫ולהשאיר אתכם עם ההרגשה הלא נעימה הזאת.‬
‫לא. אני חייב לגרום לכם לצחוק מהזוועה הזאת.‬
‫אז אני אצחק על המוות של פאביו.‬
‫הנשים עכשיו חושבות, "היי,‬
‫טיאגו,‬
‫אתה חושב שהמוות של פאביו יצחיק אנשים?"‬
‫כי מה שחשוב זה לא הנושא, אלא הקומיקאי.‬
‫כשהייתי בן 14,‬ ‫הייתי בדרכי לדבר עם כמה ילדים‬
‫וראיתי איך מרביצים לחבר שלי‬ ‫ויורים לו בחזה 7 פעמים, ואני תוהה‬
‫אם המכות היו הכרחיות.‬
‫הן לא היו.‬
‫אז מה עשיתי? כשהייתי בן 18,‬ ‫החלטתי שבגיל 30, אקנה לאימא שלי בית,‬
‫וזה מה שעשיתי, שיהיה לי בית משלי, ויש לי,‬ ‫שאהיה עצמאי מבחינה כלכלית, ואני עצמאי,‬
‫שתהיה לי מכונית מדהימה,‬ ‫ויש לי שברולט, אבל אני עובד על זה,‬
‫ובגיל 30 הבטחתי למשפחה שלי‬
‫שפעם בשנה כולנו ניסע לאן שהוא,‬
‫שהוא לא מונגאגואה.‬
‫לא שאני לא אוהב את מונגאגואה,‬ ‫אבל ביקרתי שם הרבה.‬
‫איך שאני דורך על החול,‬ ‫הגזזת אומרת, "טיאגו!"‬
‫ואני מאוד גאה‬
‫בכך שהטיול הראשון שלקחתי את משפחתי אליו‬
‫היה לדיסני, אתם מבינים?‬
‫בדיוק, אחים.‬
‫העיקר הוא להתקדם, אנשים. לעבוד למען כולם.‬
‫הכישרון שלי, שורות המחץ שלי,‬
‫הקטע שלי, המופע שלי‬
‫והכסף שלכם!‬
‫אתם מימנתם את כל זה,‬
‫ואפשר להגיד לכם משהו?‬
‫כשנצלם את זה לנטפליקס,‬ ‫כל העולם יראה את זה.‬
‫ברזילאים יראו את הניצחון שלנו ויגידו,‬ ‫"לעזאזל, הילד הזה נסע לדיסני, כל הכבוד!"‬
‫מצד שני, גם האמריקאים יצפו בזה,‬
‫והם יגידו, "תראי, מותק.‬
‫הם חוגגים את זה שהם נסעו לדיסני!"‬
‫בגלל שאני לא מתבייש בזה,‬
‫היי, הצלם של נטפליקס, תתקרב לפנים שלי.‬ ‫לא יותר מדי, כי הן שמנות.‬
‫היי, אמריקאי מזדיין,‬
‫תכבד את הטיול שלי לדיסני, כי אין לך מושג‬ ‫איך זה לבקר ב"פלייסנטר" בברזיל!‬
‫תכבד אותי כבן אדם, לעזאזל!‬
‫אתה לא יודע איך זה לעמוד בתור‬ ‫לרכבת הרים 14 שעות,‬
‫ובסוף הבחור שם אומר, "היא סגורה לתיקונים".‬
‫זה גורם לך לרצות לרצוח את כולם.‬
‫מגיל 18 עד גיל 30, חסכתי המון.‬ ‫לא המון כסף, אלא חסכתי על המון דברים.‬
‫למשל, תמיד בחרתי במה שהכי זול.‬ ‫נראה אם תצליחו.‬
‫כשיצאתי לאכול,‬ ‫הייתי קונה "פופורה" או "פנדנגוס"?‬
‫פופורה!‬ ‫-פופורה.‬
‫אכלתי פלסטיק בטעם בצל ופטרוזיליה‬ ‫כדי לחסוך כסף.‬
‫"טוג'יניו" או "שוקופיניו"?‬ ‫-"שוקופיניו"!‬
‫בדיוק, שוקו של עכברושים.‬
‫אם אתם שותים שלושה כאלה,‬ ‫הבטן שלכם אומרת, "אוי, לא!"‬
‫אתם קהל נהדר.‬
‫כשחושבים יותר מדי על כסף, כדי לשנות‬ ‫את החיים של המשפחה שלכם, הופכים לחומרניים.‬
‫אבל כשנסעתי לדיסני, לא חשבתי על הכסף.‬
‫זה היה הטיול הראשון שלנו בחו"ל.‬ ‫היינו צריכים ליהנות, לא?‬
‫כן!‬ ‫-חשבתי על זה ואמרתי, "תירגע, בן אדם".‬
‫חשבתי על זה ואמרתי, "על הזין שלי הכסף".‬
‫הטסתי את כל המשפחה שלי,‬
‫וזה היה קשה.‬
‫אני לא יודע אם כבר הצלחתם לעשות משהו‬ ‫למען האנשים שיקרים לכם,‬
‫אבל זו הרגשה נפלאה.‬
‫כשראיתי אותם שם, אמרתי, "וואו, זה מדהים.‬
‫כולם מאושרים, כולם מרוצים.‬
‫זה בזכות המאמץ שלי,‬ ‫העבודה שלי, המשמעת שלי".‬
‫ראיתי את האחיינית שלי, יסמין, שהיא בת 4,‬
‫והיה לה חיוך‬
‫של מישהי שאוכלת צ'ורוס שעלו תשעה דולר.‬
‫למה החרא הזה כל כך יקר?‬
‫פתאום קלטתי‬ ‫שאימא שלי קונה סוויטשירט ב-150 דולר.‬
‫היה לה קר, לאימא שלי.‬
‫היא אמרה, "וואו, כל כך קריר".‬
‫אמרתי, "חכי עד שנגיע הביתה".‬
‫היא אמרה, "לא, אני אקנה סוויטשירט, קר".‬
‫לאימא שלי היה קר.‬
‫אימא שלי.‬
‫היא נכנסה לגיל המעבר לפני שבע שנים‬ ‫ומאז לא היה לה קר,‬
‫אבל בדיסני היא לא עמדה בזה.‬
‫יש גבול למה שהיא יכולה לסבול.‬
‫הסתכלתי סביבי‬ ‫וראיתי את כל המשפחה שלי נהנית‬
‫ומבזבזת את הדולרים שלי.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫שהתגעגעתי למונגאגואה.‬
‫אמרתי, "מספיק לחשוב על כסף".‬
‫אחיינית שלי ניגשה אליי ואמרה, "דוד!‬
‫מקרקרת לי הבטן".‬
‫שאלתי, "את רעבה?" היא ענתה, "כן".‬
‫היא מאוד חמודה.‬ ‫לפני כמה ימים היא אמרה משהו מצחיק.‬
‫היא אמרה, "דוד!‬
‫אבא שלי אמר שהוא מחבב אותך ככה ככה".‬
‫אמרתי, "תגידי לו שכמוני כמוהו".‬
‫אמרתי, "יארה, בואי נאכל ארוחת צוהריים.‬ ‫הזמנת מקום לארוחה עם מיקי?"‬
‫היא ענתה, "כן, מיקי יגיע עוד עשר דקות".‬ ‫אמרתי, "יש! הספקנו!"‬
‫באמצע האוכל מיקי בא.‬
‫האחיינית שלי אמרה, "מיקי כאן!"‬ ‫אמרתי, "היי!‬
‫תירגעי!‬
‫מבחוץ זה מיקי, אבל מי יודע מי בפנים?‬
‫אולי זה מייקל ג'קסון?‬
‫תירגעי כבר!"‬
‫מאחר שאני מברזיל ומהשכונה,‬ ‫לקחתי אותה ואמרתי, "סליחה,‬
‫אתה יכול להצטלם עם אחיינית שלי,‬ ‫יא חתיכת עכברוש?‬
‫אם היא תבכה, אני אתעצבן!‬
‫תעשה את זה!"‬
‫ישבתי בכיסא שלי כמו איזה בריון.‬
‫המשכנו לאכול ואז מישהי הגיעה.‬
‫אמרתי, "היי, יקירה".‬ ‫היא הביאה לי חשבון. 440 דולר.‬
‫כלומר 1,700 ריאלים.‬
‫לארוחת צוהריים.‬
‫בלי כרטיסי טיסה.‬
‫מיקי היה שם, אבל חשבתי שזו אלזה,‬ ‫כי קפאתי במקום.‬
‫היא שאלה, "איך אתה משלם?" עניתי, "לא יודע.‬
‫אתם מקבלים שירותי מין? אחיות שלי פה".‬
‫שאלתי, "למה זה עלה 1,700 ריאלים?"‬
‫"כי אכלתם ארוחת צוהריים עם מיקי".‬ ‫אמרתי, "העכברוש המזדיין הזה!‬
‫למה שלא תחזור לביוב עם צבי הנינג'ה?‬
‫תמורת 1,700 ריאלים,‬ ‫גופי צריך לרדת לאימא שלי.‬
‫אני מקווה שהעוף הזה הוא הדוד קמצוץ,‬ ‫כי הוא עולה 1,700 ריאלים!"‬
‫עשיתי סצנה ענקית,‬ ‫ואז ראיתי שהמשפחה שלי ככה...‬
‫אז שוב התביישתי. חשבתי לעצמי, "שוב?‬
‫שוב התמקדתי בכסף ולא במשפחה שלי?"‬
‫אבל 1,700 ריאלים?‬
‫לארוחת צוהריים?‬
‫לא רק אני כעסתי.‬
‫הייתה שם עוד משפחה ברזילאית שצעקה בטירוף.‬
‫הוא כעס יותר ממני. בשלב מסוים הוא אמר,‬ ‫"על הזין שלי אני אירגע!"‬
‫הסתכלתי על ה-1,700, וכשסובבתי את הראש,‬
‫ראיתי את אחיינית שלי מחבקת את מיקי.‬
‫היא הסתכלה על מיקי ואמרה,‬
‫"מיקי...‬
‫אתה כל כך יפה".‬
‫ומיקי אמר...‬
‫הסתכלתי על זה ואמרתי,‬ ‫"שיט, ואני רק חשבתי על הכסף",‬
‫ואז סוף סוף הבנתי.‬
‫אפשר לפצל את ה-1,700 לעשרה תשלומים של 170.‬
‫עזבתי את הכסף ואמרתי, "יסמין, אהובתי,‬
‫אני מאוד אוהב אותך, את יודעת?"‬
‫היא הסתכלה עליי, חייכה ואז שמעתי...‬
‫"אני לא מדבר איתך, עכברוש מזדיין!‬
‫אתה חושב שאני מפחד ממך? תקרא לפלוטו!"‬
‫"גם אני אוהבת אותך, דוד.‬
‫יש לך ראש בול כמו של מיקי."‬
‫הסתכלתי על החיוך הזה, הסתכלתי על ה-1,700,‬ ‫ואמרתי, "זה לא שווה את זה".‬
‫ב-1,700, יכולתי לקנות לה שיניים‬ ‫כמו של פירמינו.‬
‫למשוגע הזה יש חתיכת שיניים לבנות.‬
‫הוא מגרגר עם אקונומיקה.‬
‫סיימנו את ארוחת הצוהריים והלכנו לפנדורה,‬ ‫העיר הכחולה מ"אווטאר".‬
‫איזה מקום מוזר.‬
‫הכול כחול, כמו פה. אי אפשר לזהות אף אחד.‬
‫זה מטורף, ויש רעשים כאלה,‬ ‫שגורמים לכם להרגיש שאתם בפנדורה.‬
‫יש רמקולים מוסתרים שמשמיעים רעשים כאלה...‬
‫הלכתי עם המשפחה שלי ואימא שלי אמרה,‬ ‫"המקום הזה מקולל.‬
‫צריך להתפלל למענו. צריך בערך 40 כמרים‬ ‫כדי לברך את המקום הזה.‬
‫לא היה פה ספר תנ"ך כבר חודשיים".‬
‫אמרתי, "זה כוכב אחר".‬ ‫"על הזין שלי כוכב אחר, טיאגו. המקום הזה‬
‫קולל על ידי השטן."‬
‫אמרתי, "אנחנו בכוכב פנדורה מ'אווטאר'.‬
‫את מכירה את זה? עם 'הדרדרסים' הכחולים?"‬
‫עצרנו באיזה חדר ושמענו,‬
‫"שלום, בני אנוש.‬
‫ברוכים הבאים לפנדורה.‬
‫היום תיסעו לראשונה בחייכם בסימולטור טיסה.‬
‫אם תצליחו, תוכלו לחיות בקרב האווטארים.‬
‫עברו לחדר הבא ועלו על המכשירים".‬
‫וואו!‬
‫אמרתי, "זה בן זונה!"‬
‫עליתי על זה כמו על אופנוע יקר.‬
‫הסתכלתי על אחיין שלי‬ ‫ואמרתי, "זה אופנוע הורנט, אחי!"‬
‫אימא, איפה משקפי השמש שלי?‬ ‫אני רוצה להיראות טוב".‬
‫אימא שלי הרכיבה את משקפי התלת מימד.‬ ‫היא סובלת מקוצר ראייה.‬
‫כשהיא הרכיבה את המשקפיים היא אמרה,‬ ‫"אני רואה טוב". אמרתי, "אלוהים אדירים".‬
‫לא הבנתי מה קורה. הכול נראה כמו מכונות.‬
‫אבל כשהרכבתי את המשקפיים,‬ ‫מיד נכנסתי לפנדורה.‬
‫אמרתי, "שאני אמות!"‬
‫פתאום איזו אישה הופיעה ואמרה,‬
‫"כל מה שקורה בסימולטר,‬ ‫יקרה לכם בחיים האמיתיים,‬
‫אז תחזיקו חזק".‬
‫היא נעלמה וראיתי שגם האופנוע נעלם,‬
‫ושבמקומו יש ציפור באורך שמונה מטר.‬
‫כחולה!‬
‫קראתי לה על שם קבוצת הכדורגל "סאו קייטנו".‬
‫היא התחילה ללכת.‬
‫היא נופפה בכנפיים פעמיים, ככה,‬
‫וצווחה.‬
‫היא צללה ואני אמרתי, "תירגעי, סאו קייטנו!"‬
‫היא התחמקה מסלע והמשיכה במהירות 150 קמ"ש.‬ ‫אמרתי, "תמשיכי, אני אסתיר את לוחית הרישוי.‬
‫קדימה, סאו קייטנו!‬
‫המשטרה לא תצליח לתפוס אותנו".‬
‫הציפור זזה הצידה וגם אנחנו זזנו הצידה.‬
‫היא זזה לצד השני וגם אנחנו.‬
‫בשלב מסוים הייתה רוח במתקן,‬ ‫ובאמת הרגשנו את הרוח.‬
‫כשפגענו במים, נרטבנו באמת.‬
‫בשלב מסוים נכנסנו ליער,‬
‫ודיסני הוסיפו ריח‬
‫של יער.‬
‫אף פעם לא הייתי ביער.‬
‫אימא שלי הריחה את הצמחים ואמרה,‬ ‫"אתה שוב מעשן את הסיגריה של השטן?"‬
‫אמרתי, "השתגעת, אימא? בחייך".‬
‫פתאום, הציפור נופפה בכנפיים שוב,‬
‫ונחתה.‬
‫היא נשמה.‬
‫אבל הרגליים שלנו היו על הבטן שלה,‬ ‫וזה לא יאומן,‬
‫כשהיא נשמה, הרגליים שלנו...‬
‫יכולנו להרגיש את הנשימה שלה ברגליים שלנו,‬
‫ואם אני חשבתי שזה היה כל כך מטורף,‬
‫דמיינו מה אימא שלי, שהולכת לכנסיה, חשבה.‬
‫מהרגע הראשון שמעתי את אימא שלי צועקת,‬ ‫"אלוהים, תציל אותי!‬
‫לדמו של ישו יש כוח!‬
‫גם כי אלך בגיא צלמוות‬
‫וארכב על סוסו של השטן,‬
‫יש לי את המושכות של ישו!"‬
‫שאלתי את אימא שלי בבהלה, "מה את מרגישה?"‬
‫היא ענתה, "דגדוג".‬
‫אמרתי, "איזו משפחה משוגעת!"‬
‫הנסיעה הסתיימה.‬
‫אימא שלי רצה אליי, חיבקה אותי ובכתה.‬
‫לא הבנתי,‬ ‫אבל אף אחד לא רוצה שאימא שלו תבכה.‬
‫אמרתי, "אתם יכולים לחכות בחוץ?‬ ‫אני מטפל באימא שלי".‬
‫הזזתי את אימא שלי בעדינות ושאלתי אותה,‬
‫"היי, אימא,‬
‫למה את בוכה?"‬
‫היא פנתה לעברי,‬
‫"אף פעם לא טסתי עד עכשיו".‬
‫שאלתי, "מה?"‬
‫היא ענתה, "זו הייתי הפעם הראשונה שטסתי.‬
‫טסתי במטוס, אבל לא על חיה.‬
‫זו הפעם הראשונה!"‬
‫"אימא, לא טסת. זה היה סימולטור טיסה."‬
‫היא אמרה, "זה אותו דבר!"‬
‫אמרתי, "סימולטור עושה הדמיה.‬
‫למען האמת, אימא,‬
‫אני רגיל לזה שאת בוכה משתי סיבות,‬ ‫כעס או עצב,‬
‫אבל אלה לא הסיבות הפעם.‬
‫את מאושרת?"‬
‫והיא אמרה, "כן.‬
‫אבל שתדע שהציפור הזאת נשמה.‬
‫וואו!‬
‫איזה מתקן מטורף!‬
‫אני מתה להתקשר לפאטימה ולספר לה על זה".‬
‫"אבל למה את בוכה?"‬
‫"בלי סיבה."‬
‫אמרתי, "תגלי לי. למה?"‬
‫"בלי סיבה."‬
‫דרך אגב, חשוב לפרוק דברים, טוב?‬
‫גדלנו במקום שבו אומרים לנו לא לבכות‬ ‫ולא לדבר על הבעיות שלנו, אבל צריך.‬
‫לשמור דברים בבטן זה יותר גרוע.‬ ‫אמרתי, "נו, אימא, למה את בוכה?"‬
‫היא אמרה, "פשוט...‬
‫לא קרה כלום, בן. פשוט...‬
‫הלוואי שהייתי יכולה לעשות את זה‬ ‫בשביל אימא שלי.‬
‫אבל...‬
‫זה בסדר".‬
‫אמרתי, "אל תדאגי,‬
‫בחיים לא היה לך כסף לזה.‬
‫רק ארוחת הצוהריים הייתה גומרת‬ ‫את מסגרת האשראי של כרטיס המועדון שלך.‬
‫אמרתי לאימא שלי, "היי, אימא, האמת היא,‬
‫שראיתי אותך בוכה מאושר רק פעמיים.‬
‫הפעם הראשונה הייתה כשקניתי לך בית,‬
‫והפעם השנייה הייתה כשטסת.‬
‫היי, אימא'לה, באמת, בכל הכנות,‬
‫אם הייתי יודע כמה שני הדברים האלה יעלו,‬ ‫היית רק טסה".‬
‫היא אמרה, "לא טסתי, נסעתי בסימולטור טיסה".‬
‫אמרתי, "בדיוק, אימא'לה, את מפנימה מהר!‬
‫מה קורה?"‬
‫היא אמרה, "בן, תראה את כל זה,‬ ‫תראה את דיסני,‬
‫זה בגללך". אמרתי, "לא, זה בגלל מיקי,‬
‫ואני עוד אתפוס את העכברוש הארור הזה.‬
‫אני מחכה לבעוט לו בראש‬ ‫ולראות אותו עף באוויר.‬
‫לוקאס הקטן מברזיל יצעק, 'תביא קולה!'"‬
‫היא אמרה, "לא, אידיוט, בגללך כולנו כאן.‬
‫עבדת קשה, וזו התוצאה של המאמץ שלך.‬
‫אז רציתי שתדע ש...‬
‫אני יודעת שאתה עצוב שאתה צריך לנסוע הרבה‬ ‫ולא יכול להתראות איתנו,‬
‫אבל תראה מה אתה עושה למען כולנו.‬
‫אנחנו אוהבים אותך, בסדר?‬ ‫ואפשר לומר לך משהו?‬
‫יש לי מזל גדול שאני אימא שלך,‬
‫ולפי איך שאתה מטפל בנו, תהיה אבא טוב.‬
‫פשוט תחשוב על מה אבא שלך עשה‬ ‫ותעשה את ההפך".‬
‫מיד חיבקתי את אימא שלי.‬
‫כל המשפחה הסתכלה עלינו מתחבקים.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה‬ ‫בחיי שהייתי באמת מאושר.‬
‫זו הייתה הפעם הראשונה שהסתכלתי‬ ‫על המשפחה שלי ואמרתי, "זכינו".‬
‫אם זו התוצאה של לאמץ גישה דוגרית‬ ‫במשך 12 שנה,‬
‫אז זה שווה את זה.‬
‫זה לא יהיה מופע הקומדיה הטוב ביותר בעולם,‬ ‫כי אני לא הקומיקאי הכי טוב בעולם,‬
‫אבל זה יהיה מופע מיוחד עבור הרבה אנשים.‬
‫זה מה שאנחנו צריכים לעשות בשביל אחרים.‬ ‫לעבוד בשבילם ולהיות הקול שלהם.‬
‫כמו שאני תמיד אומר,‬
‫"אם אין לכם דוגמה,‬
‫היו דוגמה לאחרים".‬ ‫כשחיבקתי את אימא שלי,‬
‫הייתי צריך פשוט ללכת.‬
‫אבל חיבקתי אותה, וקלטתי שהראש שלה כאן.‬
‫כשהסתכלתי הצידה,‬ ‫הפה שלי נכנס לאוזן של אימא שלי,‬
‫ואחרי שהיא אמרה לי מילים כל כך יפות,‬ ‫הייתי חייב גם להגיד משהו.‬
‫באותו רגע,‬
‫והמעריצים המושבעים שלי יודעים מה יקרה...‬
‫ומי שלא אמור להיות פה חושב לעצמו,‬ ‫"אלוהים אדירים!"‬
‫"ריטה!‬
‫לתושבי שכונות העוני האלה יש שפה משלהם."‬
‫ועכשיו כולכם כבר הבנתם ואתם חושבים,‬
‫"היי,‬
‫טיאגו,‬
‫אתה רוצה להגיד לנו שאמרת..."‬
‫"אמנאקשאמאנה?"‬
‫"אמנאקשאמאנה."‬
‫היי, ברצינות רגע,‬
‫זהו, סיימתי. תודה, ואל תשכחו: דוגרי.‬
‫תרגום כתוביות: דנה עומר‬