Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Så jag försökte lista ut nånstans att ställa kameran.
Vänta lite.
Idag är det 23 juli och...
...mycket har förändrats sen början på det här bandet.
Min make sitter i fängelse.
Jag har varit ute i en vecka och en dag nu.
Jag satt inlåst sen 24 maj.
Men oavsett hur hemsk min situation verkar just nu,
kommer allt att bli bra. Han kommer tillbaka.
En motorcykel.
-Det är min... -Han kommer tillbaka.
Starkare än förut.
Jag är gravid med tvillingar. Låt mig få tvillingarna på bild.
Se på dem.
Det är tvillingarna vid 22 veckor.
Flytta på dig. Laurence, om inte du flyttar på dig...
Godmorgon.
Min sexåriga pojke.
Godmorgon.
Det är din första skoldag idag.
Hördu.
Godmorgon, Robert.
Idag är det den 24 augusti, Remingtons första dag på förskola.
Vad ska du göra på förskolan, Rem?
Göra mitt allra bästa för att hitta flickvännerna jag vill ha.
Godmorgon, älskling.
Man kan höra isen falla.
Och där är de där två knäppisarna i kylan.
Hallå, knäppis två och ett.
Det är kallt.
Så roligt!
Det här är galet.
Jösses! Vad gulligt.
Okej.
Tänker du gifta dig inom den närmsta tiden?
-Jag är gift. -Är du?
-Med Remingtons pappa. -När gifte ni er?
Vi har varit gifta i ett och ett halvt år.
-Nästan ett och ett halvt år. -Var är han?
Han är bortrest nu.
Jag vill inte att du larvar dig med de andra pojkarna, okej?
-Okej. -Var uppmärksam.
Var uppmärksam. Fokusera. Det är ditt mål för idag.
Men jag och Jared springer inte.
-Var är mitt huvud, Remington? -Där är det.
Bäst att du växer upp till en man. Stoppa det nu...
Pappa, det här är höstsäsongen.
Träden börjar byta färg. Idag är det 18 oktober.
Är det 18 oktober idag?
Jag vill visa dig de här husen, pappa.
-Så att du får se vilket vi ska få. -Ja.
Satan, de är schysta. De står tätt intill varandra.
Pappa, det här är jag, jag själv. Tillbaka till dig.
Det är en vacker dag idag, älskling. Jag önskar att du kunde njuta med mig.
Mitt passagerarsäte är ledigt.
Tänk bara att jag träffade dig när jag var 16 år.
Sexton år gammal.
Jag visste alltid att det var nåt med dig.
Jösses, jag älskar dig, Robert Älskar verkligen Robert.
Du är allt bra du.
Ser du det här leendet, Robert?
Vet du hur brett jag kommer att le när du kommer hem?
Hördu...
Hördu, vad?
Le. Jag och alla mina barn kommer säkert att gå runt så här hela dagen.
Min käke kommer att göra ont hela tiden.
Vad?
Sibil Fox gjorde vad?
Det känns som att det har slagit mig.
Jag gillar det.
"De kallar henne Big Easy.
Men om sanningen ska fram, utan ett ordentligt transportmedel
kan hon..." Vi zoomar ut medan vi säger "ordentligt transportmedel."
och sen: "Hon kan vara grym som fan."
Okej.
Sen återgår vi till mig när jag presenterar mig.
"Fred och kärlek. Jag är Fox Rich.
Och som fru och mamma till sex pojkar...
...vet jag hur viktigt det är med transport.
Som fru och mamma till sex pojkar...
...uppskattar jag möjligheten att vara er personliga bilköpare
på Rich Motors of New Orleans."
Coolt.
"Jag vet att ett ordentligt transportmedel behövs
för dig och din familj att ta sig runt.
En bil är viktigare än ett hus om du frågar mig.
För man kan sova i sin bil, men man kan inte köra runt ens hus."
-Så det är allt. -Coolt.
Det första vi gör är att filma dig när du säger allt det där.
-Okej. -Sen gör vi också...
Du kan till och med kika över min axel.
Vi kan göra det andra tillsammans och se till att det är rätt.
-Vi kan tajma det med dig. -Jag skulle vilja se
hur mitt hår och smink ser ut...
-Ja, visst, det kan vi också göra. -...och se hur det ser ut på video.
Ja. Det kommer att ta en stund.
-Vi ska fixa lamporna. -Okej.
Jag ska ta en titt på vad vi har att göra med.
De må kalla henne Big Easy, men om sanningen ska fram
kan det vara svårt som fan att bo i New Orleans utan transportmedel.
-Toppen. -Jag måste rulla bak axlarna.
-Vi provar igen. -Gör det en gång till.
Eller så många gånger du behöver. Kliv fram lite mer.
Jag föddes Sibil Verdad Fox
den 18 augusti 1971.
Min mamma var lärare
och min mormor var hushållerska åt Hank Williams mamma.
Jag kom från en familj med en stark önskan att ha nåt,
att göra nåt av oss själva.
Min mamma...
Hon lärde mig i väldigt tidig ålder
att den amerikanska drömmen var verklig.
Hon brukade säga:
"Sibil, du kan lyckas om du försöker."
Så här var jag, en ung tjej från den urbana staden.
Och jag var fast besluten att försöka.
Där är familjen Rich.
Vad tycker ni om det?
Jag träffade min make, Robert, när jag var 16 år gammal.
Jag hade gift mig med min ungdomskärlek.
Vi hade köpt vårt första hem,
betalat handpenningen på vår första affärsverksamhet.
Vi var på väg upp.
Vi närmar oss moster Sandras hus.
Men hon har ingen aning om vad som väntar.
-Där är de. -Precis där.
Sibil!
Överraskning!
Jag var inte medveten om att min familj redan hade allt vi behövde.
Vi hade varandra.
Min historia är densamma som för över två miljoner andra
i USA
som faller offer för frihetsberövande av fattiga och färgade.
Så jag ber er komma ut och följa med mig. Jag skulle säga nåt mer. Vad var det?
Vi kommer att sända live.
Om ni inte kan komma ikväll,
ber jag er kolla på livesändningen kl. 19.00 på min Facebook-sida.
För vi kommer att sända live från upplevelsen.
Det är mer än en konversation, hörni.
Det är en upplevelse och jag hoppas att ni kan möta mig där.
Tulane University, kl. 19.00 ikväll, i Roger Memorial Chapel.
Fred och kärlek.
Hördu, kom hit lite snabbt.
Det här ska alltid vara i linje. Ditt bälte ska alltid vara i linje.
Herregud. Vem tog ut kläderna ur torktumlaren på det viset?
Mina damer och herrar, vänligen hjälp mig
att ge det varmaste välkomnandet till min mamma, kvällens talande,
Fox Rich.
"Låt mig vara tydlig från början.
Jag vet att jag inte kom undan med nåt annat än mitt liv."
Den 16 September 1997
rånade jag och min make Grambling Federal Credit Union.
"Fasen," var vad jag sa den dagen. Vad fan gjorde jag det för?
Vad i hela världen tänkte jag?
Rob och jag hade en dröm om att öppna Shreveports första hiphop-klädaffär.
Men vi hade svårt att få ekonomin att gå ihop.
Det jag minns mer än nåt annat under den tiden,
var att inte vilja misslyckas.
Och vi blev desperata.
Desperata människor gör desperata saker.
Så enkelt är det.
När jag släppte av min make och hans syskonbarn...
...för att råna en bank...
Så fort de klivit ut ur bilen visste jag...
...att vi hade klivit in i en värld...
...vi aldrig skulle glömma.
På den tiden
medförde beväpnat rån ett straff på fem till 99 år.
Och den 15 juni 1999
dömdes min make till 60 års fängelse
utan möjlighet till skyddstillsyn,
villkorlig frigivning eller upphävande av dom.
Sextio år...
...av mänskligt liv.
Min mamma sa: "Det är lätt att hamna i skiten."
De har gått 20 år, hörni.
Det har gått två decennium, hörni.
Det har gått 20 långa år.
Den är svår att ta sig ur.
Det är nästan som under slaveritider.
Den vita mannen håller kvar en där
tills han tycker det är dags för en att komma ut.
Det är vad den här situationen är.
En personlig vendetta.
Personlig vendetta.
Ja.
Jag sa till mitt barn: "Det du måste göra
är att sätta upp håret på huvudet
som om du är halvgalen.
Sätt på dig byxor eller en klänning och ett par platta skor
och åk ner till den där domstolen."
Hon plattade håret
och slängde runt med det i de vita människornas ansikten, okej?
Jag sa: "Du borde inte åka ner dit så där.
De vita ogillar dig redan."
Hon vägrade lyssna.
Jag trodde att min dotter skulle gifta sig med en läkare,
en advokat eller en indianhövding.
Och att det skulle finnas saker hon bara inte skulle göra.
Man gör inte si, man gör inte så.
Jag har alltid varit fullt övertygad om...
...att rätt inte kommer från att göra fel.
Gör det? Nej.
Nej.
Och det är allt.
Jag har dålig kreditvärdighet så...
...jag försökte ta reda på hur det skulle fungera.
Okej, ms Kaylin. Vilket av våra fordon tittade du på?
Den... Det var den vita.
Det är Cadillac SRX 2008, med tusen i handpenning.
Ja, okej.
Hon har dålig kreditvärdighet och det första hon vill göra
är att köpa den dyraste bilen vi har.
Så vill du lämna in din ansökan
så att vi kan se om du kan få tillräckligt för just den bilen?
Annars kan vi definitivt ordna en bil åt dig för tusen dollar handpenning.
Visst, det är okej.
Jag och min make funderade igår kväll.
Det var Mars 2013
när jag bestämde mig för att flytta till New Orleans.
Det var precis efter 5 mars.
Vi fick ett brev från den senaste dyra advokaten vi hade anlitat.
Vi betalade 15 000 dollar i förskott,
och han skickade ett brev,
några dagar innan han skulle lämna in vårt pappersarbete,
och sade att det inte fanns nåt mer de kunde göra för oss.
Så jag öppnade brevet.
Jag grät inte.
Men jag kollade bak i bilen och Robert grät.
Det var jag, Laurence, Freedom, Justus och Robert.
Jag tror att resten av oss var så vana vid...
...besvikelserna att vi bara satt i tystnad.
Och sen när vi slog upp blicken satt lillpojken och bölade.
Så han fick oss att känna känslan vi alla försökte att inte känna.
Att ha spenderat alla de pengarna och ändå inte ha fått nåt resultat
efter att ha använt alla våra pengar igen....
Jag visste att om det skulle bli nåt, skulle det vara upp till mig.
Bror Ronnie.
Ja, berätta.
Vi har några timmar kvar innan domaren ska utfärda ett beslut.
Han sa två dagar. Så idag är det dag två.
Ja.
-Ja, så det är det vi jobbar på. -Det här är det närmaste vi nånsin varit.
Ja, påminn mig inte. Det här är det närmaste vi nånsin varit.
Vi väntar på... Han väntar på ett svar.
Vi kan lika gärna... Lika gärna be och vara tålmodiga.
-Ja. -Du vet, typ...
Ja, skicka den Helige Anden.
Så...
Okej.
Vi tar det steg för steg.
Före kl. 17.00 kommer jag att veta nåt.
Antingen att det inte besvarades idag eller så vet jag...
-Vad svaret är. -Ja.
-Vi kommer att veta svaret. -Före kl. 16.00 egentligen.
För att, du vet, de...
Jag tror att domstolskansliet stänger vid kl. 16.
Så jag ska ringa efter lunch och se om det har utfärdats
och ta det därifrån.
-Men jag håller dig underrättad. -Ja.
-Håll mig underrättad. Ta hand om dig. -Okej. Hejdå.
Domarens kontor.
Ja, jag försökte nå ms Sandra.
Vänta lite.
Nej, det är till Sandra.
Sandra pratar i telefon. Jag väntar på att hon blir färdig.
-Jag uppskattar det. -Så vill du fortsätta vänta?
-Ja, frun, snälla. -Okej.
Sandra.
-Hej, det här är Sibil Richardson igen. -Hej.
-Kunde ni...? -Nej, vi har inget.
-Du får höra av dig på måndag. -Ja, frun. Tack så mycket.
-Okej. -Ha en trevlig helg. Hejdå.
Okej, klockan är...
Jag tror att klockan är ungefär 02.20.
Det är den 20 oktober och vi är på väg...
Det är den 21 och vi är på väg för att hälsa på min make.
Store Rob, det är dags att hälsa på din pappa.
...Marcus Taylor, 18-åriga Jessie Snort och 23-åriga Joseph Kennedy Jr
åtalades för överlagt mord på Lyle Meyers.
Det är den tredje dagen av juryuttagningen i rättegången
mot krypskyttsmisstänkte John Mohammad...
I början på varje år...
Varenda nyårsafton de senaste 20 åren, har vi alltid börjat det nya året
i vetskap om att det skulle bli året min make skulle komma hem.
Och om man inte gjort nåt i domstolen innan Thanksgiving,
vet man att året kommer ta slut
och att man fortfarande kommer sitta inspärrad.
Hoppet man ingivit sig själv
eller...om sanningen ska fram, lögnen
man ingivit sig själv hela året...
Man måste acceptera att det här bara kanske inte var året.
Men nästa år är året.
Varje gång jag träffade Rob var de på väg någonstans.
Så jag har inget emot honom.
Jag känner honom bara inte.
De gjorde det.
Om han hade gått in dit
och accepterat erbjudandet om det lägre straffet på 12 år,
skulle han vara ute nu.
Sibil gick in dit och accepterade sina 12 år.
Hon är ute nu, inte sant? Okej.
Livet går vidare. Håll hoppet vid liv.
Är inte det vad Jesse Jackson säger? Håll hoppet vid liv.
Fortsätt hoppas att en av de här dagarna du går in i rättssalen,
blir den sista.
Vilken ihärdighet, vilket mod, vilket hopp och vilken tro måste man ha
för att lyssna medan en advokat säger att man står inför 300 års fänglse
och säga till sin fru:
"Vi kommer att klara oss"?
Han sa: "Gud sköter om sparvarna, Sibil.
Jag vet att han kommer ta hand om oss.
Gud vakar över sparvarna.
Jag vet att Gud kommer vaka över oss."
Min son, Remington, var äldst
och jag sa till honom:
"De tänker sätta mig i fängelse.
Jag kommer att behöva lämna dig och du måste
hjälpa din mormor med dina bröder."
Han brast ut i gråt.
Han skrek och tjöt.
"Jag trodde du sa att du inte skulle behöva åka!"
Och jag gråter och säger: "Jag vet.
Jag trodde inte att de skulle kräva det, men det gör de, så jag måste åka.
Du måste gråta vidare, torka tårarna
och komma hit så vi kan börja räkna ner tills dess att jag åker."
"Men varför måste vi räkna ner tills dess att du åker, mamma?"
Jag sa: "För ju tidigare jag kan åka,
desto tidigare kan jag återvända hem."
Vad gör jag med en stor pojke som du?
Och jag kommer att säga: "Mamma..."
Du kommer att säga: "Jag... Tänker du plocka upp det där?"
Och jag kommer att säga: "Mamma, låt mig bära det där."
-Jaha? -För jag är ditt förskolebarn.
Ja, mitt förskolebarn.
Sen lägger du det i min hand och jag bär det.
Okej.
Jag bär det vart du än ber mig att bära det.
Okej.
Va?
Ja, det borde du.
Men det här är ordningen i klassen.
Det var så här de ställde upp oss igår.
Bonita, Maggie, jag, Reagan... Okej.
-Vänta, så här borta? -Så du är framför Maggie, va?
"Det som kanske är mest imponerande
är sakerna ni valde att inte göra.
Ni valde att inte definieras av era begränsningar,
att inte hållas fångna av andras åsikter
och att inte följa med strömmen.
Ni har valt att inte begränsas till
de vanligaste fallgroparna i vår generation.
Era familjer förstår det antagligen inte
och era vänner kan antagligen inte förklara det.
Ni kan antagligen inte förklara det själva,
men det är endast genom Guds nåd som ni är här idag."
Genom tandvård får man en image av vem nån är.
Från det första intrycket.
Och i vårt samhälle är image allt.
Min familj har en väldigt stark image.
Men bakom den finns mycket smärta.
Mycket lidande.
Tid påverkas av våra känslor.
Den påverkas av våra handlingar.
Tid är när man kollar på bilder från när ens barn var små...
...och sen ser man på dem och ser att de har
mustascher och skägg.
Och att det största hoppet man hade
var att de skulle få en chans
att vara med sin pappa innan de blev till män.
-Idag är det den 3 juli... -Du ser mig!
...och jag filmar Freedom och Justus.
Hej, mamma!
-Vad heter du? -Justus.
-Justus vadå? -Justice Freedom.
-Du heter inte Justice, du heter Justus. -Justus.
Freedom vann priset för månadens elev
på Our Lady Blessed Sacrament.
Klappa för Freedom allihopa, klappa för Freedom.
-Du gjorde din... -Fick JJ en trofé?
-Nej. -Var han inte månadens elev?
Varför?
-Han jobbade inte hårt. Han... -JJ, du...
Så du fck inte pris för att vara månadens elev?
Få se.
Nej, jag sa, fick du inget pris för månadens elev?
Inte? Varför inte?
När min mamma och pappa greps
för att ha rånat en bank,
fick hon tvillingar. En av dem var jag
och den andra var min tvillingbror, Freedom.
Hon döpte mig till Justus för att... på den tiden,
i början...
...var det bara jag, min mamma och min pappa.
Så hon döpte mig till Justus utan nåt mellanrum i mitten.
Tid är vad man gör den till.
Tid är fördomsfri.
Tid är förlorad.
Tid flyger.
Den här situationen har pågått...
...en lång tid.
En riktigt lång tid.
Här, Freedom, vill du behålla nyckeln?
-Ni har ingen bibel, va? -Jag har en mobilapp.
Är du okej? Godmorgon.
Mejlade ni honom?
-Var är han? -I fram, i den rutiga skjortan.
Hur är det? Grattis på fars dag.
Tja... Ja, sir.
Jag kan inte ens beskriva hur mycket du har välsignat mitt liv.
När du pratade om vad en riktig make gör...
Pastorn, min make har varit borta i 19 och ett halvt år.
Det blir 20 år i september.
-Vad heter din make? -Robert Richardson.
-Okej. Är han också på den västra sidan? -Ja.
-Han är i... Han är i Walnut 4. -Walnut 4.
Vet du vad? Jag ska...
Jag försöker hälsa på honom på fredagar för det är så fullt på helgen.
Jag åkte två vändor förra veckan.
Jag sa till honom: "Jag kommer inte på fars dag.
Det kommer att vara packat.
Vi skulle aldrig komma hit på fars dig. Du vet att jag älskar dig.
-Men vi ses veckan efter." -Jag kände nog ilska.
-De har ingen makt. -Jag vet.
-Så man fick inte besöka i fredags. -Ja. Det kommer att vara mycket folk.
Jag åkte inte för att det skulle vara mycket folk
och för att jag inte klarade av det.
-Ja, det är tufft. -Inte idag.
Ja, jag kan inte ens förstå att vi fortfarande är här.
Så att inte åka idag är som...
Men, du vet, jag har bett varje år att de drar ner på deras budget.
Deras budget måste dras ner så att de måste släppa dem.
De drar ner på allt. Det sa vi under Katrina.
Det sa vi under den senaste översvämningen.
Det sa vi innan Katrina när olje- och gaskostnaderna rasade.
Min make och jag har sagt: "I år kommer de att bli tvungna."
De drar kanske ner på undervisning eller friskvård.
Men de drar inte ner den budgeten.
De drar inte ner den budgeten.
Jag tror att den blev fullt finansierad igen.
Enligt statistik går inte barn med fängslade föräldrar ut ur high school.
Så det faktum att jag kan gå ut två år i förtid
och sen gå på ett ansett unversitet, säger mycket.
Så allt jag gör... Det är därför jag alltid pratar med många personer.
-Vad pluggar du? -Statsvetenskap.
Så om vi ska kunna omvandla det straffrättsliga systemet
för att göra det mer förlåtande, måste vi förstår hur det fungerar.
Så när jag har lärt mig hur det fungerar,
vill jag bli nån slags lagförespråkare, eller till och med lagskapare,
som kan reformera de lagarna som riktar sig mot färgade samhällen.
Tack så mycket. Lycka till.
Jag har en fråga.
Två av dem har aldrig tjänstgjort i senaten förr, förutom Kirsten.
-Ursäkta, jag har faktiskt... -Du har varit i rådet för förstaårselever.
Tja... Tack. Så jag gjorde...
Ursäkta att jag avbryter, men jag tycker erfarenheter är viktiga.
Jag har varit med
i rådet för förstaårselever. Så jag vet var badrummet ligger
och jag kan lagstiftningsförfarandena och hur man ska gå tillväga.
Visste du att styrelsen,
vad du än pratade om, redan finns på OrgSync?
Varenda lagstiftning ligger uppe på OrgSync.
Så de som vill se lagstiftningar som senaten jobbar på
kan logga in på OrgSync.
Rhonda, låt oss vara ärliga här, när vi prartar om transparens.
Jag uppskattar att du konfronterar mig,
för det är nåt alla elever måste ha tillgång till och borde veta.
När vi navigerar på OrgSync...
Du vet förbaskat väl att elever på vårt campus,
i synerhet förstaårselever, har svårt att navigera på OrgSync.
Det är ett personligt problem, för när jag först ville engagera mig
var jag tvungen att kolla i varenda badrum och på varenda reklamblad...
...i Monroe. Jag fick gå till den andra, till och med den fjärde våningen,
för att engagera mig.
SGA måste spela en mer aktiv och en mer personlig roll
med att konfrontera elever, så att vi spelar...
Jag motsäger dig inte, jag säger att den existerar.
Vi låter Richard svara på frågan.
Självklart. Och jag skulle gärna prata med dig om det efter debatten.
Kom igen, Gud.
Låt det här vara dagen.
-Marcy här. -Hej, ms Marcy, hur mår du?
Bra. Hur mår du?
Bra, tack för att du frågar.
Jag hörde att du är domare Rogers...sekreterare?
-Är det rätt ord? -Ja.
Okej, underbart.
Jag heter Sibil Richardson
och min familj, familjen Richardson, väntar på ett beslut
från domare Rogers rörande min makes ärende.
Jag vet att han sa, vid offentligt sammanträde,
att han skulle ha det redo om några dagar.
Jag undrar om du har nån information om, eller nån uppdatering på det?
Om det inte är för mycket begärt.
Nej. Jag har inte skrivit några beslut.
Jag var inte på kontoret i fredags, men jag skrev inga i torsdags.
Okej.
Okej, då. Ja, frun, tack så mycket för din tid.
-Varsågod. -Hejdå.
Hejdå.
Så det är hon.
Så jag ringer bara och frågar efter henne.
Hon kommer att skriva det.
Han kanske skrev det idag. Hon kanske får det imorgon.
God eftermiddag. Vals kontor. Kan jag hjälpa dig?
Hej, det är Sibil igen.
Lyckades du ge Val det där meddelandet?
Han pratade precs färdigt i telefonen och det ligger där och väntar på honom.
Okej.
Så fort han får... Vänta en minut.
-Sibil? -Ja, frun.
Han säger att han inte har hört nåt
och att han kommer säga till dig så fort han hör nåt.
Ja, jag vet bara att domaren sa två dagar.
Ha kanske ångrade sig och tog lite längre tid på sig, va?
Åh, domare ljuger.
-Nej, de gör det inte avsiktligen, men... -Ja.
-Han menade säkert, du vet... -Ja.
Men jag antar att man aldrig vet vad som kommer att dyka upp.
Ja.
Okej. Tack så mycket.
Okej, raring, hejdå.
Jag har varit frigiven i 15 år nu.
Man ljuger aldrig.
Ja, ge mig. Ge mig lite mer av det. Ja, jag uppskattar er.
En av sakerna jag bestämde mig för var att de aldrig,
aldrig...
...och aldrig skulle få ta mig på det viset igen.
Att jag aldrig skulle ge upp min frihet.
Att jag aldrig skulle låta mig själv behandlas så inhumant.
Får inte röra min make. Får inte sova bredvid honom.
Jag kan inte hålla om honom och enligt lagen tillhör han mig.
Jag fick uppfostra mina barn ensam.
När jag satt i fängelse fick böja mig framåt och hosta
och låta nån kolla min analöppning.
De sa åt mig att ta av mig alla kläderna för att de ville se.
Jag får bara besöka min familj när de säger att jag får göra det.
Jag får besöka min make två gånger i månaden.
Staten ger oss bara två besök per månad.
Och enligt lagen måste de bara
tillåta oss att besöka i två timmar.
Uppfostra en familj i 20 år bakom galler.
Håll ihop en familj i två decennium i den här institutionen.
Behåll dina nära och kära och ditt förstånd mitt i
det här grymma och ovanliga straffet.
Sen kan du prata med mig.
Sen kan du säga till mig
att man får sona för sina brott.
Amen! Ja!
Jag har inte pratat här sen jag var 4 år.
Jag... kände mig tvungen att dela med mig av...
De flesta av er vet att i september blir det sju år
sen jag och min make rånade en bank.
Förra veckan gjorde Gud det möjligt för mig
att träffa två av kvinnorna från banken.
Jag förstod aldrig hur valen vi gör kan påverka människorna runt om oss.
Innan det här trodde jag att jag var en ö,
att det jag gör berör mig och ingen annan.
Men jag såg kedjereaktionen mitt val
hade haft, inte bara på min familj. Jag kan bara tänka mig hur det påverkade
alla de kvinnorna som var där på banken den dagen vi gick in dit.
När jag bad om förlåtelse, sa en av kvinnorna till mig:
"Valen du gör..."
Jag såg hur det påverkade min familj.
Hon sa: "Bad du din familj om ursäkt? Bad du din mamma om ursäkt?"
Och jag sa:
"Jag vet att jag sa till min mamma att jag älskar henne.
Jag vet att jag sa att jag är tacksam för henne.
Men jag kan inte minnas att jag bad min mamma
om förlåtelse för valen jag gjorde."
Amen.
Så damen fortsätter och jag sa:
"Jag ska åka hem idag och göra det.
Jag ska åka hem direkt efter det här och be om förlåtelse."
Hon sa: "Nej, man gör det inte bara så.
Jag vill att du minns det ögonblicket när du ber henne om ursäkt,
precis som du kommer att minnas det här när du sitter här med oss."
Så jag försöker lista ut: "Okej, Gud, hur ska jag göra det här?"
Jag kan inte bara glömma mitt ego, buga och låta henne...
Jag vet att jag känner det, men att få ut de orden:
"Snälla förlåt mig, för jag vet att mitt val inte är ditt val
och jag vet att jag sårade dig."
Så jag tänkte: "Vad är bättre än...?"
För jag behöver inte bara be min mamma om förlåtelse,
jag måste be mina barn om förlåtelse.
-Ja. -Jag måste be min pastor om förlåtelse.
-Amen. -Och be min kyrkfamilj om förlåtelse.
-Ja. -Amen.
-För ni har hjälpt till att uppfostra mig. -Gud välsigne dig.
Så jag ber er alla att snälla förlåta mig för valet jag gjorde.
Amen.
När jag satt inne bad jag
att Gud skulle låta mig använda min röst för de utan röst nar jag frigavs.
För vad jag insåg är
att vårt fängelsesystem inte är nåt annat än slaveri.
Och jag ser mig själv som en abolitionist.
Styrkan som verkar inom er... Minns ni pulsen?
När vi kunde känna den styrkan? Den styrkan tog er igenom den stormen.
Samma styrka kommer att ta er igenom nästa.
Och den här, om ni går igenom en nu.
Det handlar inte om vad man går igenom,
utan hur man väljer att växa som person när man går igenom det.
Vill nån här inne ha lite mer?
Jag menar, ett subventionerat boende och ett socialbidrag räcker bara inte.
Vill nån här inne ha lite mer?
-Säg: "Det är min styrka... -Det är min styrka!
...och jag tar tillbaka den."
-Det är glömt... -Det är glömt...
-...för jag är för rik. -...för jag är för rik.
-Fox-rik! -Fox-rik!
-Jag vägrar ge upp... -Jag vägrar ge upp...
-...jag är för rik. -...jag är för rik.
Säg det som att ni menar det. Är ni rika?
-Jag är rik! -Jag vägrar ge upp.
-Jag är Fox-rik. -Jag är Fox-rik.
-Jag har styrkan. -Jag har styrkan.
-Den är inom mig. -Den är inom mig.
Så länge ni inte ger upp i det här livet,
kan ni få vad ni än önskar.
Oavsett vad ert hinder är, måste ni bara tro
och fortsätta sätta en fot framför den andra.
Sätt en fot framför den andra och fortsätt komma hit till skolan,
så lovar jag er att livet kan bli bättre!
Men ni måste tro.
De enda man måste släppa in genom himlens portar,
är de man kan se på och säga: "Om jag var en man skulle jag vara sån."
Männen vi dejtar ska vara vår maskulina motsvarighet.
De ska vara...alfa av män.
Om den här energin var uppdelad i den manliga arten,
skulle jag vara en sån typ av man.
Roberts frigivningsförhör är om tre veckor.
Planen skiljer sig från senaste gången.
Istället för att Jim åker till frigivningsnämnden med dig,
kommer jag att åka med dig.
Jag tror att din mamma kommer också.
Ja.
Okej.
Jag tror verkligen att de avskyr att ni alla kommer
från en plats där ni har makt och hävdar era rättigheter,
snarare än att be om en tjänst.
Men den inverkan ni har haft tillsammans som föräldrar
på de här unga männens uppväxt,
är en sån viktig punkt
att jag tyckte det var toppen att...
Det här är vad som hände. Snubben, coachen...
Han sa att jag inte kan spela i det laget, att jag är för duktig.
-Jag är 11 år... -Ja.
...och resten av barnen är 9 och 10.
Så han rekommenderade mig till coachen för elitlaget,
Chicago Fire.
Så jag ska ringa... Han sa åt mig att ringa dem imorgon
och boka in ett möte eller en provspelning.
-Det här är ett samtal från... -Rob...
-...en fånge på... -Louisiana State Penitentiary.
Det här samtalet kan spelas in och övervakas.
Det här är ett samtal från en förbrytare på en kriminalvårdsanläggning i Louisana.
För att acceptera kostnaden, tryck ett. För att neka, tryck...
Tack för att ni använder Securus. Du kan påbörja samtalet nu.
-Hej, tjejen. -Hej!
-Hur är det? -Bra. Varför dröjde det så länge?
Jag vet inte.
-Jag bara... -Nu är du kortfattad och jävlig.
Du beter dig underligt eftersom du är på väg att åka hem
och tar din tid på dig att ringa.
Så blir de när de blir kortfattade,
Nej. Det är därför jag har mejlat dig mellan gångerna.
Du har inte mejlat mig på flera timmar.
-Va? -Är det pappa?
-Ja. -Jag mejlade dig en, nej, två gånger.
Robert försöker prata med dig från badrummet.
Säg att jag sa hej.
-Hej. -Vad gör han?
Han måste hoppa in i duschen han har igång och slösar mitt vatten.
-Jag trodde att vatten var gratis. -Inget är... Vatten är inte gratis.
Han trodde att vatten var gratis.
Jag fick en manikyr och en pedikyr.
-Fortsätt. -Och jag fixade håret.
Ja. Va?
Jag har håret rakt, precis som du gillar.
Jag åkte till en dominikansk frisör och fixade det.
De vet hur man plattar hår.
Vad är det första du ska göra när du kommer hem, mr Richardson?
Åh, fan, jag vet inte.
Jag ska packa ihop och åka till Disney World.
Det låter bra.
Det är vad de säger efter att de vinner mästerskapet.
När de vinner säger alla: "Vad är härnäst?"
-"Disney World." -Disney World.
Ja.
Är du uppspelt?
Om jag är uppspelt?
Jag borde vara det, men jag är väl bortskämd.
Jag är Roberts mamma så jag är trött på
att leta efter den lilla ljusglimten i slutet av vägen,
den lilla guldklimpen.
Vi fick inte allt vi ville ha, men vi fick nåt.
Vi har kommit längre än förra gången.
Jag vill ha min man.
Ja, det stämmer.
Det finns inget annat som lugnar mig. Det finns inget längre fram,
inget: "Ni är alla underbara, ni gör alla ett fantastiskt jobb."
Jag vill att min familj ska vara hemma och vara tillsammans.
Jag vill att mina barn ska ha sin pappa.
Och jag vill ha min make hemma innan mina tvillingar fyller 18.
Och vi har chansen att göra det.
Och du har chansen att få det gjort.
Vad gör Robert?
Han ville bara höra din röst, jag tror att han börjar bli uppspelt.
Han sitter här inne för att höra dig prata.
Ja.
Jag tittade upp på molnen idag.
Det var såna där stora, fluffiga moln.
Som om jag kunde hoppa från det enda till det andra.
Du vet, vid pekanodlingen de har där.
Jag kollade och tänkte: "Wow, de planterade de där träden
för 20 år sen, när jag kom hit."
-Verkligen? -Ja.
Tack för att ni använde Securus. Hejdå.
Mina tvillingar fyller 18 nästa månad.
Arton år gamla.
När deras pappa dömdes var jag gravid i tredje månaden.
De har ingen aning om
vad det innebär att ha en pappa i sitt hus...
...eller vad pappor ens gör.
Justus, kan du hämta hammaren?
Tack.
Vad är det här?
Kasta bort den.
Justus, du är längre än jag.
I det hålet där?
-Tack. Du är bäst. -Jag försöker vara det.
-Vems födelsedag är det? -Freedoms.
Det är Freedoms födelsedag idag.
Ja.
Och JJs födelsedag!
Grattis på födelsedagen, JJ.
Här, kom och prata med din pappa.
Det är ett kalas, pappa.
-Det är ett kalas. -Hej, ms Moore, fred och kärlek.
Hur är det? Fred och kärlek till dig med.
-Ursäkta att jag är sen. -Det är okej.
Vi förstår för du är en upptagen kvinna.
Hej.
-Hej. Hur är det? -Hej!
Hej!
Vill du prata med pappa?
Nej, han ville prata med dig.
Ge mig telefonen om du har pratat färdigt.
-Nej. Jag pratar. -Ja, här har du, ta den från honom.
Det är min pappa.
-Varsågod. -Tack.
Okej.
Vi verkar fortfarande känna nåt slags behov eller tvång
att rangordna människor, inte sant?
Att komma på ett rangordningssystem.
Så frågan vi försöker förstå är:
Är det oundvikligt i det mänskliga samhället?
Till och med inom ett fängelsevårdssystem
där alla fångar är lika i att de alla har begått ett brott.
Ändå ser vi ett stratifieringssystem inrättas.
Det är på torsdag.
Hans bror och svägerska ringde igår kväll
och sa att de hade problem med rören,
att de hade en översvämning i huset och att de inte skulle kunna komma.
Jag har inte tillräckligt med folk med honom i Angola.
Är det för mycket att be dig vara med honom i Angola?
Ja, sir.
Kan du komma?
Prisa Gud.
Prisa Gud, du kommer få mig att skrika.
Tack.
Det betyder varsågod.
Du är duktig.
Hur stavas det?
Hur går det?
Okej, så det här är ça va och det här är...
Grejen med franska är hur man uttalar det.
Så "ça va" betyder: "Hur är det?"
Men om du säger det som "ça va," som ett uttalande, betyder det bara bra.
Så om jag sa: "Ça va?" Och du sa: "Ça va."
-Eller så kan du säga... -Bra? Som: "Är allt bra?"
Ja, eller så kan du säga: "Ça va bien, et toi?"
Det betyder: "Jag mår bra. Du, då?"
Du lär dig nåt. Få se.
Säg det igen. Det är sexigt.
Om du pratar så där kommer du att få alla tjejerna.
-Freedom kommer inte att ha en chans. -Vi har mycket kvar att göra.
Godmorgon, frun.
Bonjour, madame.
Barn är motståndskraftiga.
Jag tror att ju äldre... De börjar bli lite äldre nu.
Jag tror att de förstår sig på livet lite mer.
Att de vill ta en del
...av livet...
Positivt liv till sig själva.
Och jag tror att det är på grund av Sibil
Jag tror att hon angav tonen.
Jag har alltid känt, suveräna svarta kvinnor.
Jag uppfostrades av suveräna svarta kvinnor.
Min mamma är en suverän svart kvinna.
Mina systrar är suveräna svarta kvinnor.
Och det har tagit ett tag för mig att inse att jag är suverän.
Det tog mig lång tid att ta mig hit, att stå här.
Det är så svårt där ute som en svart kvinna.
Och det betyder så mycket för mig att världen ser suveräna svarta kvinnor.
Tack så mycket. God natt.
Tack.
Kära Gud, det är bara så överväldigande,
att så tidigt som i morgon, kunna hålla dig i min famn.
Att kunna sitta här och spela in med dig vid den här tiden imorgon.
Älskling.
Om jag kunde komma hem till dig.
Hallå.
-Hej, ms Judy. -Hej.
Har du hört nåt från det stora huset idag?
Inget än.
-Inget än? -Nej.
Okej. Har du hunnit ringa idag?
-Nej. -Inte? Okej.
-Okej, då, jag uppskattar det. -Okej. Tack.
Hur fan kan hon säga att hon inte har nåt om hon inte ens har ringt?
De här personerna har ingen respekt för andra människors liv.
Det driver en till vansinne.
Oavsett hur förnuftig, underrättad eller förstående man försöker vara,
får det en att bli helt vansinnig.
Jag tänker inte bli det. Jag tänker för fasen inte bli det.
Framgång är den bästa hämnden.
Jag är som ett av de där små, efterblivna barnen.
Framgång är den bästa hämnden.
Du kommer att ta dem, Fox.
Du kommer visa dem att de inte kan behandla mänskligt liv så här.
Framgång är den bästa hämnden.
Håll ut. När du får hem honom ska de få betala.
De ska få betala.
De ska fan få betala!
För helvete.
Han kunde ha varit hemma med sin familj. De driver bara med en.
De har inte bråttom.
"Bara några svarta som försöker ta sig hem från fängelset.
Alla kommer att försöka komma ut.
Om jag prövar ett ärende på nytt, kommer resten av dem försöka komma ut."
Det var vad de sa till vår advokat.
Vill ni inte få ut nån ur fängelse som inte borde vara där?
"Om jag öppnar det här ärendet, kommer alla försöka komma in hit
och dömas på nytt."
Gud, välsigne mig.
Okej, vad är det härnäst? Jag måste... Så du ska...
...skriva in Jonathan i systemet. Kan nån sen hämta...?
När lilla Robert är 18 år...
...vill jag vara så långt borta från den här graden av smärta
för hela familjen, som jag kan vara.
Så långt borta att jag inte ens minns hur ont det verkligen gjorde.
I allt som är heligts namn, hyllar vi dig, syster.
I allt som är heligts namn, tackar vi för din ande,
för din Ori, anden som vägleder dig.
Tack.
Och jag tackar för hela din familj.
Sen säger vi "Ishay".
Ishay.
VÄNLIGEN TA AV ER SKORNA
Vi tackar från norr.
Vi tackar från väster.
Öster.
Söder.
Tack för att du har gett din make uthålligheten
att bestå tidens prövning.
Curtis Ray.
Angola ringde mig precis
och sa att hans pappersarbete kommer vara färdigt om 30 minuter.
Han kommer att vara fri innan jag är där, men limon är redan på väg.
Du kanske inte har fjärilar i magen, men det har jag.
GE ALDRIG UPP
Det är bäst att du kommer hit! Det är bäst att du kommer hit, Robert!
Jag har åkt runt med dig hela dagen och det känns fortfarande inte verkligt.
-Det är okej, gubben. -Gud är god.
Ja.
-Kära nån. -Ja, det är okej.
Jag älskar dig.
-Det är okej. -Jag älskar dig med.
Och från och med nu vill jag bara att du älskar den där kvinnan rätt.
Amen!
-Amen! -Ja!
Och vi kommer att ha ett fantastisk liv.
När de pratar om kärlek...
Du pratade om det faktum att innan Gud skapade kyrkan,
skapade han familjen.
Men innan han skapade familjen, skapade han vad jag tror är
den starkaste kraften i universum. Det var när han skapade kärlek.
Om det var en förkortning skulle det stå för "livets enda befogade uttryck".
Jag åkte in i fängelse med en förståelse för fyra saker
jag lärde mig från farbror Vernon.
Jag sa att jag skulle stå som en man när jag kom till fängelse,
att jag skulle tala sanning och att jag skulle avsluta starkt.
Gud vet att jag aldrig skulle ge upp, för ni är alla värda att kämpa för.
-Amen. -Jag älskar dig.
Det är alltid trevligt att se dig.
Ja.
Remi, kliv ur hennes skor.
-I nån annans skor. -Calvin Kleins.
-Enkelt. -Det var så jag lärde mig.
De sa att min var knappt en meter.
En meter?
Jag tackar Gud att jag är omgiven av kämpar.
Jag är tacksam för ett samhälle av folk som är villiga att älska oss...
-Ja. -...igenom allt.
-Igenom allt. -Det är igenom allt som vi tar oss dit.