Downloaded from YTS.MX
EN ORIGINAL COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Lav noget larm og byd velkommen til...
Urzila Carlson!
Venner!
Det er derfor...
Folk elsker Australien.
For I er helt skøre.
Lige hurtigt, inden vi begynder...
Vil jeg gerne dele noget med jer.
For nogle gange sender publikummer gaver til mig.
Ikke jer.
Nogle gange har publikummer gaver med,
som de giver til placøren, han tager den om bagved,
og så skal jeg åbne den.
For jeg har ikke folk, der rejser med mig,
ligesom Adele.
Gad vide, hvordan folk forestiller sig, at...
Jeg gik herhen til aften.
De fem gader.
Når du har bestemt dig, siger du,
"Det er kun fem gader, jeg går"?
Efter tredje blok siger du, "Pis, jeg skulle have taget en Uber."
Og så, "Det er for sent, jeg kan ikke bestille en Uber
for to gader, så tror de, jeg er doven."
Du vil ikke have to stjerner, fordi du er doven,
så skal du lade som om, du halter.
"Ja, jeg har forstuvet min ankel."
Jeg får en gave, jeg lavede et show i Auckland,
og placøren kommer med en gave fra en kvinde.
Jeg åbner den, men den så mærkelig ud.
Den var pakket ind i brunt papir.
Og den havde en snor omkring,
og ikke den smarte snor, som man får til jul.
Ligesom din svigerinde
går hun amok med flot gavepapir, og jeg ved ikke hvad.
Og du siger, "Okay, slap af.
Vi ved, det er badesalt."
"Du har lige brugt $45 på
at pakke en skide gave til $2 ind.
Og vi har ikke et badekar!"
Ikke sådan en snor, men et gammelt snørebånd.
Du ved, det er mærkeligt, når placøren sparker døren op,
smider gaven og siger, "Den er til dig," og løber væk.
Jeg kiggede på den og rystede den,
der faldt ikke pulver ud, og den tikkede ikke.
Jeg åbner den.
Jeg åbner gaven. Og nogen havde sendt mig en menstruationskop.
Ny, men stadigvæk.
Til dem der ikke ved, hvad det er,
hvis I vil være søde, de damer, at vende jer mod mændene i jeres område
og forklar dem, hvad det er,
så jeg ikke skal.
Tal lidt sammen.
Hvis du ikke ved det, så spørg folk bag dig. De ved det.
Jeg ved ikke, hvad der sker dér.
Der er en dame bagi, der gør sådan...
Jeg ved ikke, hvad du forklarer,
men jeg tror, du gør det forkert.
Til jer der ikke ved, hvad det er,
er det stort set en Tupperware-skål til jeres vagina.
Du pisker det ud, når du har menstruation.
Er I med?
Men jeg vidste det. Så snart jeg fik den gave,
var jeg i store problemer, for jeg er nysgerrig af natur,
og jeg vidste, jeg ville prøve det.
Ikke for at gå i detaljer,
men lad mig bare sige, det ikke er for mig.
Lad os bare sige...
Når du tømmer opvaskemaskinen, ikke?
Hvis I vil vende jer mod mændene, de damer, og forklare, hvad jeg mener.
I ved, når man tømmer opvaskemaskinen,
og man når til børnenes plastikskåle og kopper,
og ikke får tøret hver eneste kop individuelt?
Man tager dem, slår dem og stakker dem og så i morgen tidlig,
skal børnene fodres af de skåle,
og du tager dem ud, og du er...
Ja, det.
Så nej, det er ikke lige mig.
Jeg rejser meget.
Jeg er på farten 300 dage om året, og når jeg tager hjem til Auckland,
besøger jeg altid min læge, og får den store tur.
Hele armen.
Fra hoved til tå, fra lus til indgroede tånegle
og alt derimellem.
De tjekker brysterne, den sjove.
Du får endda en influenzavaccine, fordi, du ved, videnskab.
Jeg vil ikke sige, hvad du skal gøre,
jeg siger bare.
Vi vaccinerer, fordi vi kan læse for satan.
Der er nok nogle vaccinemodstandere her i aften.
Da jeg lavede showet i Auckland, gik 13 mennesker ud,
og hele auditoriet var...
Som om jeg skulle kæmpe mod dem. Jeg sagde,
"Lad dem være, de har syge børn derhjemme."
Nå, jeg går ind og ser min læge. Hun gør, hvad hun kan,
og videre til sygeplejersken.
Vores sygeplejerske, Barb, gik på pension for to år siden.
Hvilket er godt,
for hun var to år yngre end Jesus, okay?
Jeg er ikke alderist.
Men de sidste to år har jeg fået tjekket min prostata.
Jeg hadede det ikke.
Derfor kom jeg tilbage året efter.
Nå, men nu har jeg en ny sygeplejerske.
Maniah, og jeg ser hende og siger, "Hej,"
og hun er dejlig, hun er i 50'erne.
Jeg kigger rundt og prøver at finde kjolen.
Du skal tage den her kjole på
med en åbning foran,
for de skal arbejde i det sjove område, ikke?
Personligt…
Er jeg ikke en stor fan af kjolerne, for de lukker aldrig ordentligt.
Jeg har haft nogle store juleaftener i min tid.
Jeg synes ikke, jeg er fed.
Men jeg har, du ved...
Jeg har spist for meget og skidt for lidt, så...
Og du behøver ikke at være personlig træner...
for at vide, at hvis de to ting ikke stemmer,
vejer du ikke, hvad du skal.
Men jeg ser ikke kjolen,
og Maniah siger, "Nej, jeg bruger en lavalava."
Og jeg tænkte, "Fedt, ligesom en sarong.
Ikke bare en test, jeg får også en kulturel oplevelse.
Jeg er fan."
Så jeg tager lavalavaen fra hende
og venter på, hun går, og mørklægger,
så jeg kan, du ved, skifte.
Hun trækker gardinet for.
Men hun bliver hos mig.
På det tidspunkt...
beslutter jeg at afvise lavalavaen.
Hun tager den og kaster den på bordet,
og jeg tager tøjet af og hopper op på bordet.
Når man skal undersøges dernede, er protokollen
at du, patienten,
skal stirre på væggen.
Og sygeplejersken
skal stirre på en plet på gardinet.
Men aldrig...
nogen øjenkontakt.
Så hun begynder,
og jeg kan mærke hende rodde rundt.
Hvilket ikke er et godt tegn hos en læge,
du vil have en sikker hånd.
Du vil have en, der ved, hvad de laver.
Hun rodede rundt,
og jeg ved ikke, hvornår…
jeg gør noget?
Hvornår siger jeg, "Har du brug for hjælp?"
For akavet, ikke?
Eller er jeg stille og leder hendes hånd ind?
Ja, det ville være for meget.
Jeg behøvede ikke gøre nogen af delene,
for hun spurgte om noget så random,
at jeg gik død, jeg skulle lige tænke et øjeblik.
Hun siger, "Er du stadig jomfru?"
Og jeg sagde...
"Hvad sagde du?"
Jeg sagde, "Åh. Nej.
Jeg har tit haft sex."
Så hun siger, "Nå.
Okay."
Så forlader hun værelset.
På det tidspunkt...
fortryder jeg, jeg ikke tog lavalavaen.
For nu ligger jeg på sengen,
som en frossen kylling...
og er bange for, at nogen kommer ind.
De kom ikke. Hun kom tilbage. Hun havde en lille speculum.
Så kører hun igen og siger,
"Jeg spørger dig lige igen."
"Du er sikker på, du har haft sex før?"
Jeg siger, "Ja!"
"Jeg er gift, min kone venter i venteværelset."
Hun siger, "Nå...
på den måde."
"Men har du haft sex med en mand?"
Jeg sagde, "Ja, jeg kender til skuffelse."
Hun siger, "Jeg spørger, fordi du har den mindste vagina,
jeg nogensinde har arbejdet med." Jeg sagde, "Ja da!"
Jeg ledte hendes hånd ind, hun tog prøven.
Jeg klædte om, og gik ind og sagde, "Kom, skat!"
Til min kone, ikke en fremmed. Jeg siger, "Kom."
Vi går ind igen.
Jeg sagde, "Sygeplejerske Maniah har noget at sige om mit…
sjove område."
Maniah ser hende og siger,
"Hvis jeg skulle beskrive den med et ord,
ville det være... lille."
Min kone vender sig straks og siger,
"Du må ikke bruge den her historie på scenen."
Jeg sagde, "Kælling,
en professionel sagde lige, at jeg har noget småt på mig.
Jeg siger det fandeme til alle!"
Men det forklarer menstruationskoppen, ikke?
Jeg manglede et fingerbøl.
Showet hedder Loser,
og jeg skrev showet, fordi jeg var så...
forvirret, det er surt, når noget går tabt.
Du mister dine nøgler, dit sind, din far:
det er negativt.
Men man taber lidt vægt:
positivt. Og det forstår jeg ikke.
Taber man et halvt kilo, får man ros fra fremmede.
Du kan sige, "Jeg har tabt et halvt kilo",
og folk svarer, "Godt gået" og giver high five.
Hvilket jeg ikke forstår. Hvis du virkelig elsker nogen,
siger du, "Jeg elsker dig så højt, jeg ville ønske, du fyldte 50 kg. mere."
Med alt andet, hvis du elsker det, vil du have mere.
Elsker du kage? Giv mig mere kage.
Eller penge? Giv mig flere penge.
Jeg elsker dig sgu? Mindre af det.
Det giver ingen mening.
Jeg ved, jeg skal tabe mig.
Det ved jeg.
Men jeg vil være meget forsigtig.
Jeg vil bare tabe mig nok til,
at jeg kan spise offentligt.
Jeg vil bare kunne spise en tærte offentligt.
For du ved, at hvis du er her,
og du er lidt tyk,
kan du ikke spise offentligt.
Du bliver dømt, ikke?
Selvom det er en festkage.
Selv hvis din gastric bypass har været succesfuld...
og for at fejre tager du på Q8 efter en kage,
for de har de bedste.
De smager så godt.
Du går derover,
du tager en tærte,
og du spiser den udenfor,
"Mmm, 80 kg. væk."
Du ved, at en idiot i pickup vil køre forbi
og sige, "Hvem spiste alle tærterne?"
Og du siger, "Mig."
Så jeg ved, jeg skal tabe mig.
Men forsigtigt, jeg vil ikke tabe så meget, at jeg ender i porno.
For du ved, det er en virkelig mulighed.
Hvis du er lækker.
Hvis du er super... Altså virkelig lækker. Ikke? I er et smukt par.
Træner I sammen?
-Ja. -Selvfølgelig.
Jeg dømmer dig ikke.
Men I er et lækkert par.
Æstetisk er I behagelige for øjet.
Hvis I to kom hen til mig på en bar
og bad mig om en trekant, var jeg frisk.
Og ikke bare hvor jeg "holder kameraet".
Jeg ville give alt.
Jeg ville være så skør,
at I ville blive imponerede.
Halvvejs igennem,
over min nøgne røv, ville I high five hinanden og sige...
"Hun er fandeme god, hva'?"
Men vær forsigtige.
Fordi du er smuk, kan du ende i porno. Alle andre, bare rolig.
For hvis I er i et lykkeligt, sundt forhold,
og I har et sundt sexliv, vil en af jer
på et tidspunkt vende mod den anden og sige, "Vi burde optage os selv.
Du ved, mens vi...
Du ved?"
Det kommer du til. Hvis du siger, "Aldrig i livet",
gør din partner det nok allerede.
Du kan lige så godt blive involveret.
Der er en hel genre af porno, hvor du ikke er med.
Så hvorfor ikke.
Og så siger du, "Okay, fint."
Du tager din mobil, og stiller den et sted i værelset.
Og så går man i gang.
I giver den virkelig gas, ikke?
Du giver alt, du har,
for du ved, du optager dig selv.
Bagefter siger du,
"Okay, hent den."
Han ruller af dig og henter den.
Han kommer tilbage, og du er spændt. Du siger…
"Det her bliver godt.
Det bliver fedt, mand.
Jeg elsker dig."
Og du trykker play.
"Hvorfor er mit røvhul så mørkt?
Hvorfor er det så behåret?
Det ligner en edderkop på vej ud af en hule."
Du ser din krop i en vinkel,
du normalt ikke ser,
udføre en aktivitet, man normalt ikke ser
afspejle sig i et butiksvindue.
Man ser ting på sin krop,
man normalt ikke ville se.
Du kigger på det og siger,
"Er det en brystvorte på min ryg?"
Og din partner er nonchalant. Han siger, "Ja. Jeg troede, du vidste det."
Du siger, "Nej, når det er koldt,
tror jeg, det er det fandens mærke i min kardigan."
Og han siger, "Nej.
Og når det er varmt, sker det underlige med munden, det..."
Det er ikke naturligt, det man ser.
Det er din fede, nøgne, hvide krop
i fuld gang...
med en anden fed, nøgen, hvid krop...
som mødes i midten.
Det lyder ikke engang godt.
I øjeblikkets hede, hører man intet. Men når der er stille,
og du stirrer på din hvide krop og ekstra brystvorte
på en lille skærm,
er alt, du kan høre...
"Hvad er det for en støj?
Nå, det er nosserne på min mave."
Du ser det og siger,
"Hvorfor knepper jeg dig?
Hvorfor knepper du mig?
Det lort gør vi aldrig igen."
Og så, "Slet den."
Og han siger, "Lad mig."
"Nej, du gør det fandme nu!"
Han sletter det.
Du tjekker, at den er helt slettet.
Paret tager derefter telefonen,
tager den med ud i skuret,
tager en hammer,
smadrer den til den er støv,
børster det ind
i en lille plastikpose.
Du kører fra den ene
til den anden ende af landet og ved alle wc'er
lægger du lidt af støvet i...
og så skylder du,
i tilfælde af at et it-geni er ved at kravle ud af sin mor...
for at samle lortet igen og dele det med verden.
Vi er meget forsigtige.
Men I to…
Ikke jer to.
Du siger, "Vi filmer os selv."
"Ja, lad os.
Lad os. Men lad mig lige fugte færdig."
Og så finder du mobilen frem
og siger, "Hent den",
og han siger, "Ja, bare rolig."
Du skal ikke engang ud af sengen,
fordi yogaen endelig betaler sig.
Min ryg gør sgu ondt. Jeg tror ikke, jeg...
Læge!
Du tager mobilen.
"Lad os se.
Det her bliver godt.
Jeg elsker mig."
Du trykker play. Og siger, "Ja, se lige der!
Se lige!"
"Hold da kæft.
Godt vi tog imod tilbuddet om analblegning.
Vi ser fantastiske ud!
Vi burde få et blåt lys til at lyse op.
Det er fænomenalt arbejde."
"Vent, nu kommer det bedste.
Afbestigningen.
Du laver et trippelt backflip..."
Jeg er ikke god til sportssnak.
"Splitter på min pik.
Det er skønt."
Du siger, "Gem den.
Gem den. Vi ser fænomenale ud."
Du siger, "Vi ser den i morgen efter pilates."
Aftenen efter kommer du hjem fra pilates.
Du siger, "Nå, ja.
Du ved, hvordan det tænder mig.
Lad os se den." Du ser den igen. Du siger, "Kæft, vi er smukke.
Vi gemmer det.
Vi ser det i morgen efter spinning.
Du ved, hvordan jeg har det efter spinning.
Når mit mellemkød stadig vibrerer."
Jeg tror, det er det, der sker. Ingen anelse.
Jeg cykler ikke. Jeg er voksen og har bil.
Så ser du den igen og siger,
"Vi er så smukke.
Det er synd, hvis kun vi ser den.
Vi burde uploade den."
Så I uploader den til Pornhub,
og nu onanerer vi til jer to...
for vi knepper ikke hinanden længere.
Jeg siger bare, bliv grim eller fed, ellers ender du i porno.
Din far finder ud af det.
Ja.
Din mor aner ikke, hvad der foregår.
Du ved...
Du har ikke levet, før du har været hos de gamle på en søndag,
venter på stejen, mor er i køkkenet, du ser noget lort med din far,
og så kommer din mor ud fra køkkenet og siger, "Hej!
Kan du tjekke comuteren? Den har slettet historikken igen."
Du kigger på din far og siger, "Skiderik!
Du kan ikke huske dit Facebook login,
men du kan slette historikken?"
Og far siger, "Det er okay, jeg kigger senere."
Det gør du sgu nok.
Nå, jeg skal tabe mig.
Jeg stresser allerede.
Fordi jeg er stor, og når nyhederne taler
om fedmepedemien i Australien,
ved jeg, jeg kunne være et af de røvhuller.
Du kender det. Når de snakker, siger de,
"Vi har en diætist her.
Fedmeepidemien i Australien..."
Og du siger, "Åh, nej.
Hvor filmede de i dag?" Og når du...
Når de er i et område, du har været, siger du, "Nej!
Rend mig!"
For det er altid dig i dine træningsbukser.
Jeg ser de der fede personer gå med korte skridt.
Jeg tænker, "Hvad fanden laver I? Tag nogle ordentlige skridt!"
Har I set showet The Biggest Loser?
Ja.
Da de fandt på konceptet til showet,
var der ingen fede i nærheden.
For så havde det været et helt andet show.
Da de fandt på det, sad de i et bestyrelseslokale
i deres yogabukser
og sagde, "Okay, vi har $200 millioner.
Hvad laver vi?"
Og Karen i marketing sagde, "Tja...
vi kunne tage 12 fede mennesker...
sætte dem i en fede-gård,
give dem seks gulerodsstænger som mad,
og nogle meget vrede personlige trænere."
Som om de findes anderledes.
"Vi giver dem nogle vrede, personlige trænere,
som råber hele dagen og træner dem, indtil de kaster gulerodsstænger op."
Og alle siger, "Okay."
Selv hvis der var en fed i lokalet, ville de sige, "Hårdt. Men til at se på."
Du har set den.
Og så siger de, "Hvad nu, Karen?"
"Så overvåger vi deres fremskridt.
En gang om ugen kommer de på vægten
i deres søde, små kostumer.
Og bag dem,
med kæmpe, røde LED lys, som de ikke kan se,
står deres tidligere vægt,
deres nuværende vægt, BMI og deres sædtal.
Og så dømmer vi dem ud fra det."
Hvis der var en fed tilstede, ville de sige, "Vent lidt."
De ville sige, "Vent lige et fucking øjeblik.
Hvad er det for nogle små kostumer, du snakker om?"
Hun siger, "Nå.
Jeg tænkte cykelbukser og sports bh?"
"Nej."
For hvis du er over to år gammel,
ser du hverken sød eller godt ud i dem.
De eneste, der må have det på,
er folk under to år, eller hvis du er med til OL.
Basta. Hvis du vågner i morgen
og tager cykelbukser på så spørg dig selv, "Er jeg over to?"
Hvis svaret er ja, så spørg dig selv
"Er jeg med til OL?"
Er svaret nej, så skynd dig ud af de skide bukser.
For du ved, hvad problemet er med det tøj, især for kvinder i en bestemt alder.
Jeg er midt i 40'erne.
Ved du, hvad det sværeste ved min dag er?
At gøre mine brystvorter lige.
Jeg vågner hver morgen, og når jeg tager bh på,
er det som at løse to rubiksterninger.
Fuck den, fold den i bukserne.
Tja, det kan du ikke, Karen, når du for helvede ikke har noget i midten.
Det ligner et tørklæde af kød.
Fede mennesker vil ikke vejes.
Derfor skydiver vi ikke.
Det, og det skræmmer lortet
ud af den, der skal tandemspringe med dig.
Når du skydiver, vejer de dig.
Og så skriver de din vægt på din hånd med en sprittusch.
Jeg gider ikke fortælle folk, tre dage efter mit spring,
"Nej, det er ikke et telefonnummer."
Hvis jeg skulle lave The Biggest Loser, ville det være helt anderledes.
Først, dem der skal være med.
Jeg ville tage dem, der aldrig siger tak for noget.
Som når man kører, og man giver nogen lidt plads,
og det kræver et par forsøg
at få dem ind. Du...
Og så kommer de ind...
og man venter på det.
Men de fortsætter bare.
De kommer ind og siger, "Min!"
Hvilket dyr opdragede dig...
siden du bliver lukket ind og ikke tager hånden ud
for at takke personen bag dig?
Du skal ikke gøre andet. Hvis du ikke takker personen bag dig,
gør du det usikkert på vejene.
For nu skal jeg overhale dig aggressivt...
for at få min gode gerning tilbage,
for du blev opdraget af et dyr.
Det er ligesom, når du kører,
og du når et fodgængerfelt, og du stopper,
og personen går over, takker ham den anden og går forbi din bil, og du tænker...
"Hvad sker der her?
Jeg gør det samme som dem.
Hvor er min tak?"
Hvis de er kommet lidt forbi din bil
og ikke er begyndt at løfte armen, så ram dem med bilen.
Ikke for at dræbe dem.
Bare for at slå dem ned, så du kan tale med dem.
Så hopper du ud og siger,
"Bare rolig. Jeg er læge.
Jeg har en lille vagina."
Du siger, "Hvor er min tak, røvhul?"
De skal alle med i min Biggest Loser lejr!
Eller når du arbejder, er i frokostlokalet
og bare vil spise din sandwich. Så hører du det...
Og du kigger over, og der er han.
Du siger, "Aj, Brian.
Hvad med at lade den kop te stå lidt?
Så køler den ned til en temperatur...
hvor du kan drikke den.
Hvor det ikke lyder, som om du mistede overlæben i en ulykke.
Og nu former du din underlæbe som et sugerør
for at prøve at suge en tepose op fra bunden."
Brian skal i The Biggest Loser lejren.
Eller den ven vi alle har, der aldrig lader dig afslutte en sætning.
I er gamle bekendte, og det eneste, du har vist dem, er.
Fucking Biggest Loser lejren.
Eller enhver højreorienteret politiker, der har sagt noget så dumt,
at det er til at falde død om over.
De skal med. I kender dem.
Som dem, der ikke holder til at få et æg i hovedet
uden at prøve at slå en teenager ud.
Ind i lejren.
Så giver vi dem udfordringer,
de ikke kan klare,
som at holde en småkage væk fra et tykt barn.
Hvis de fejler, skærer vi dem med papir.
Jeg er ikke opdraget af et dyr, jeg forstår,
at alle ikke er ens.
Teslubreren er ikke på samme niveau, som politikeren.
Så vi skærer dem med forskelligt papir.
Teslubrerne og afbryderne
får noget mildt.
Så får folk, der ikke takker i trafikken, dem uden manerer, noget hårdere.
Og de højreorienterede politikere
skærer vi med røntgenpapir.
Og så tager vi chiliolie og gnider det i deres sår.
Jeg har meget tid til at tænke.
Det gør jeg, når I er i træningscentret.
Folk siger, "Hvorfor gør fede mennesker ikke noget?"
Fordi vi tænker på det her lort.
Det er måske lidt ekstremt.
Det er måske mere... Jeg synes bare, at andre er større tabere end
fede mennesker, der taber sig.
Du sidder i en bil med din ven, ikke?
De kører. Du siger til den ven,
"Jeg stoler på dig
med det vigtigste, jeg har:
mit liv."
For man kan ikke noget uden det, vel?
Så I kører,
og fordi du bor i Melbourne, begynder det at regne.
De sætter ikke viskerne til.
Okay.
Jeg gider ikke være sådan, men du ved, hvor vigtigt det er for dig, passageren,
at se, hvor de kører.
Hvordan ved du ellers, hvad det rigtige...
Du gider ikke sige noget.
Så du møver lidt ned i sædet.
Bare lidt. For over instrumentbrættet, lige under viskerne,
er der altid et lille stykke, man kan se ud af.
Men så panikker du, og du tænker på den pude, din kone købte
om at du lever livet. Og du tænker, "Pis, jeg vil leve livet,
og blive ved med det. Jeg burde sige noget."
"Sæt viskerne til!"
Og de siger, "Lort, jeg så ikke, det var begyndt at regne."
Du ved godt, du kører, ikke?
Og fordi det er Melbourne, stopper regnen fem minutter senere.
Viskerne er stadig til.
De har ikke bare, rent visuelt, noget foran øjnene,
der siger, "Du er heroppe, kammerat",
der er også et lydspor.
Det bliver så tørt,
at den hopper tre gange foran dig. Når den kommer tilbage, er det...
Du er ikke sikker.
Du skal løsne din sikkerhedssele, åbne døren og rulle ud. Bare...
De er større tabere end dig.
Men pga. sociale medier ender vi i situationer, hvor vi føler os som tabere.
For man ser andres fantastiske liv, fordi de har fantastiske filtre
og fantastisk pis på deres sider og man begynder at tro på det,
selvom du godt ved, det er noget pis, du ved, at personen har et frygteligt liv.
Men dine øjne siger, "Det er bedre end dit." Og så føler du dig som en taber.
Men det er det ikke. Det er ligesom, at du ikke er en taber,
hvis du kommer før til en fest. Du er klog.
For der er maden normalt fremme.
Maden er fremme,
og de gør stadig klar.
Så du kan være med.
Du siger, "Nej, bare fortsæt, tænk ikke på mig."
Man ser på deres bord, "Guacamolen ser god ud.
Jeg prøver den.
Jeg prøver den for hende.
Giver hende noget feedback, hvis hun skal bruge det." Så tager du en chips.
Du er ikke dum.
Du ved, hvordan du sniger dig, ikke?
Du har prøvet det før.
Bare rolig.
Når chipsen knækker... er du så skuffet over dig selv,
du tænker, "Hvordan kan jeg som voksen ikke stjæle en snack?"
Nu ved du, du står i lort til halsen. Den skal væk, før hun kommer ud.
Jeg vil ikke ødelægge bordet, før en anden er kommet.
Du tager en chips mere.
Men du tager en stærk en. Du ved, at...
Nej, for du ved, at de buede strukturelt er stærkere end de andre.
Så du tager den buede. Et godt tip: de har altid mere smag, fordi de er...
Nå, men...
I tager chipsen.
Du er ikke et fjols.
Du går lavt og langsomt,
og den skal kurves omkring den originale chips.
Bare gør den... Du vil ikke for tæt på,
for det kan skade strukturen på...
Så du vil bare...
Når den anden chips knækker...
tvivler du på alle dine beslutninger som voksen.
"Jeg burde ikke være alene."
Nu skal den væk, før hun kommer ud.
Der er to chips i.
Du tager ikke en chips mere, du er ikke idiot.
Du kommer til at lære af dine fejltagelser.
Hun skal ikke komme ud og finde to halvdøde chips i guacamolen
med en skide voldgrav omkring dem.
Når du har anden kno i, tager hun dig på fersk gerning.
Som hvis I var til afdansningsbal...
og jeres øjne fanger hinanden.
Den langsomme realisering elsker jeg.
Min hånd er stadig i guacamolen.
Hun går ud, får øjenkontakt med dig. Hun kigger på dig, du på hende.
Hun ved, din hånd er i guacamolen, du ved, din hånd er i guacamolen.
I kigger på hinanden, for I ved ikke hvornår...
du burde tage din hånd ud.
Tiden er nu, så du trækker den ud.
Nu til den større gåde.
Kaster eller slikker du?
Hun stirrer på dig, bryder ikke øjenkontakten,
tager bare skålen og siger, "Jeg var alligevel ikke så glad for den."
Hun går ud i køkkenet, du kan høre, hun smider den i vasken.
Du føler dig som en taber og siger, "Det har kostet hende $400 i avocadoer."
Du er ikke en taber, men du indså ikke,
at hvis du kommer 20 minutter for sent,
har guacamolen stået i 40 minutter
og er blevet stuetemperatur, og så er den helt glat.
Så kan du bruge alt til at få det lort ud af skålen.
Du kan løfte den med håb og drømme lige ind i munden.
Det ved du ikke, for du er ikke kok.
Heller ikke mig, men jeg er entusiast.
Du er ikke en taber, hvis du siger "nej tak" til gratis ting.
Jeg siger "nej tak" til det hele tiden,
men fordi vi lever i en tid,
hvor folk er influencere,
hvilket er et job, der bare involverer at få gratis lort hele dagen.
Det er uhørt, hvis nogen kommer hen
og siger, "Vil du have noget gratis?", "Nej tak."
Medmindre det er en flyer. "Nej."
Jeg får tilbudt ting hele tiden, og jeg siger, "Nej tak."
Især på fly, de siger, "Vil du have udgangsrækken?"
Aldrig business.
Altid udgangsrækken. Jeg siger, "Nej tak."
Ti personer bag mig siger,
"Sagde hun lige nej til udgangsrækken?"
De bliver sure, når jeg siger, "Nej." "Jeg skal ikke bruge det."
Jeg er 1.6 meter høj.
Mine knæ har aldrig rørt et andet sæde.
Jeg er også mest overkrop.
Hos nogle flyselskaber rører mine fødder ikke gulvet.
Giv den til en, der har behov.
Jeg føler mig alligevel ikke trænet nok til at sidde dér.
Jeg ved ikke, hvor de her ludere går i skole,
men jeg har ikke været der.
Jeg synes ikke, det er nok, når de kommer hen inden afgang og spørger,
"Har du læst laminatpapiret?"
Jeg siger, "Nej, for der er billeder på.
Og dem læser du ikke, du ser dem.
Er jeg mere trænet end dig nu?
Har jeg ansvaret for flyet?
Jeg skal bare have snacks.
Bare sæt mig tæt på toilettet, jeg er ligeglad."
Du er ikke en taber.
Du er ikke en taber, hvis du vågner klokken syv en morgen og siger,
"I dag er en lortedag."
Du kender dig selv, du skal ikke
opleve hele dagen for at vide, at den bliver lort.
Nogle gange, inden du åbner øjnene,
siger du, "I dag er en lortedag."
Hvis du åbner øjnene klokken syv om morgenen
og siger, "Fuck det. Jeg drikker mig fuld inden 15",
så gør det.
Gør det, det kaldes selvpleje.
Pas på dig selv.
Hvis det er en beslutning,
du hver morgen har taget de sidste 15 år, så har du et problem.
Men hvis du gør det hvert halvandet til to år og siger, "I dag er dagen", gør det.
Hvorfor er det okay at drikke ved middagstid men ikke kl. 7 om morgenen?
Hvis en ven ringer klokken 7,
hvilket er underligt, og siger,
"Hvad så?" "Jeg har lige skænket mig et glas vin."
De tror, du er gået fra forstanden.
Men den samme kan ringe til middag og sige, "Hvad laver du?"
"Et glas vin." Så siger de, "Det er nok middag et sted."
Du siger, "Ja, her, Cara."
Jeg ved ikke, hvorfor vi stresser os selv så meget
over et par skide timer.
De gange, jeg er vågnet
og har taget den boksvin
og sat den på køkkenbordet
og bare kigget på den og tænkt,
"Skal jeg åbne og lade den trække, eller...?"
For det er altid det sværeste ved en boksvin.
Man skal tage dækslet af og få hanen,
som altid sidder inde i boksen. Det er...
Hånden skal så langt ind, at jeg føler, jeg arbejder på en mælkefabrik.
"Jeg kan mærke en hov!"
Du får hanen ud.
Hele tiden peger hullet den vej.
Hele posen skal trækkes op,
og hanen skal langsomt ned.
Jeg tror, jeg mistede nogen, da jeg sagde, "boksvin."
I siger, "Skide boksvin?"
Lige meget hvor du er økonomisk i dit liv lige nu,
har vi alle sammen,
på et tidspunkt drukket boksvin.
Ja.
Nogle af jer tænker måske, "Ikke mig."
Jo, du har!
Hvis du har uraffinerede venner, har du.
Jeg elsker at underholde, ikke? Der kommer altid folk forbi derhjemme.
Når de spørger, "Hvad skal vi tage med?" Siger jeg, "Bare dig selv, skat."
Og så vasker jeg etiketterne af gamle vinflasker,
og fylder dem med boksvin.
Og bare rolig,
jeg blander lidt rosé i.
Jeg gør det hele, ikke? Så...
Ikke en gang i alle disse år
har nogen under middagen sagt, "Undskyld.
Hvad for noget pis drikker vi i aften?"
Nej, de plejer at spørge,
"Hvor har du den fra?" Og jeg svarer altid, "Fra mine rejser."
Og de antager...
i hele verden. Men bare ned til vinbutikken.
De ved det næste morgen.
For tømmermænd efter en boksvin
er helt fucking anderledes end tømmermænd efter en god vin.
Du vågner op efter en god vin,
og du har tømmermænd og tænker, "Wow!
Den Central Otago 2009, den...
den pinot noirs gode nøddesmag
straffer mig senere omkring klokken 15:30.
Men med en boksvin,
åbner du øjnene og tænker, "Wow!
Satan kneppede mig i hovedet i går.
Og han har en kæmpe penis!"
Du er ikke en taber.
At drikke boksvin er godt for hele familien.
Når den er tom, ryger boksen ned til katten,
så kan han lege.
Posen pustes op, og den leger børnene med. Du er årets mor.
Ja.
Du er ikke en taber...
hvis du, efter at have været hos mor, måske er blevet godt fodret,
du har fået anden gang, og der var dessert.
Hun har endda givet dig rester med i en plastikpose,
fordi du ikke kan betros hendes Tupperware.
Nu skal du køre
med en plastikpose med spaghetti ved siden af.
"Jeg håber fandeme ikke, jeg kører galt. Det bliver svært at forklare."
Du er mæt, og du kører til byggemarkedet, for du mangler et værktøjsbælte.
Når du kommer ud af bilen, dufter du det.
De grillede pølser. Du tænker, "Ja."
Når man er på et fly, er der ingen sult, man har lige fået ni små anretninger.
Du er mæt. Du tænker, "Jeg er fyldt."
Men når du hører hjulene på madvognen,
går du i panik.
Du går i panik, "Kylling! Åh."
Sådan er det, når du kommer ud af bilen
ved byggemarkedet, du tænker, "Sådan."
Du er der ikke for maden.
Ingen pis.
Det er ikke god mad.
Pølserne er stort set veganske.
De er lavet af flis og gedespyt,
og geden har doneret spyttet.
Han så det og sagde, "Det spiser jeg ikke."
Det er fordi, der er så meget glæde.
Man ser de der mennesker, og de er altid glade,
for det kræver en hvis person
at komme hver uge og vende de skide pølser.
Man ser på dem, og de…
Den glæde vil jeg være i nærheden af.
Du roder i bilen efter en guldmønt,
går op til dem, giver dem en guldmønt, og så tager du hånden frem.
Det er begrænset, hvornår man kan gå til en anden voksen,
række hånden ud og sige, "Læg mad på den.
Jeg har allerede spaghetti i bilen."
Så tager de en serviet, lægger den i hånden, og så lægger de
det tyndeste hvide brød, du nogensinde har set
på toppen. Vi kalder det magisk brød derhjemme
for det dur ikke med pålæg.
Du kan prøve.
Men når du gør, er midten væk.
Du kan ikke finde den i huset. Den er væk.
Du har kun en mærkelig ramme tilbage.
Så du har din serviet.
De lægger det magiske brød, stegte løg,
så kommer pølsen
og så tomatsovs over det hele.
Det er ikke en tomatsovs,
helt ærligt, det lort lyser i mørket.
Du har mad i hånden. Et godt tip: Du skal
kurve den lidt.
Du vil kurve det hele sådan her,
for hvis den er flad, er den svær at spise.
Hvis den er flad, har du et problem.
Men når du ruller den, har du et måltid.
Du går ind i byggemarkedet
og leder efter andre som dig.
Du leder efter de andre pølsefolk.
Når du ser dem, tænker du...
"Vi træffer de samme beslutninger.
Vi er her, og vi har begge to dem her.
På din... Nej, værktøjsbælte."
Så spiser man, og så sker der noget magisk,
så snart man går væk fra grillen.
Løget er nu iskoldt.
Men pølsen stiger i temperatur.
Jeg tror, det er limen, der holder den sammen.
Så du nærmer dig forsigtigt, når du spiser.
Med tænderne, som en varm kartoffel,
så man kan trække vejret bagtil.
Få den kølet af.
Du nærmer dig med tænderne, ligesom dit første blowjob.
Du går gennem butikken, du er omkring halvvejs.
Du ser ned og siger, "Pis, jeg spiser også servietten."
Du er ikke en taber, det er dér næringsstofferne er.
Men så...
begynder vi... Har vi en snorter?
Det er fedt!
Jeg elsker at alle, "Det er hende her."
Hun har ikke skidt på sædet.
Jeg henter noget vand.
Jeg går herover og henter lidt nu og da.
Når jeg tager en slurk, står garderobedamen nedenunder og...
i tilfælde af jeg spilder noget på patterne.
For hvis du kender mig, er der stor chance for, det sker.
Den top skulle jeg ikke have på i aften,
men... Jeg havde en top, der matchede bukserne.
Men der er en halv liter butter chicken på.
Så ja, beslutninger blev truffet.
Jeg sagde, "Giv mig den plettede top,
for sådan ser folk mig nok i fremtiden."
Det er sjældent at se mig på gaden
uden mad et sted...
på ballonerne, men...
Det må man åbenbart ikke.
Okay,
så er det nu.
Der er ting, vi gør, som vi tror, vi er gode til, når vi ikke er.
Ligesom badesandaler.
Jandals.
Klipklappere.
Plakkies.
Det kalder vi dem i Sydafrika.
Vi får aldrig verdensfred...
før vi bliver enige om et navn til dem.
De hedder ikke det samme noget sted i verden.
Du kan sætte dig i et fly, flyve et nyt sted hen,
stå af, gå til en butik og sige, "Undskyld.
Jeg leder efter nogle sommersko...
hvor du kan få tæerne igennem sådan.
"Ah, du mener..."
Vi undrer os ikke engang over, hvorfor det hedder det.
Vi siger bare "Ja.
Jeg ville købe nogle blå..."
Sagen med de sko er, at der ikke følger instruktioner med,
og det burde der virkelig.
Jeg har aldrig ejet nogen, fordi jeg boede i Sydafrika,
hvor vi har slanger og skorpioner.
Så det kan du ikke have.
Første gang jeg købte nogen,
var jeg midt i 30'erne,
13 år siden i New Zealand.
Og ingen stoppede mig.
Jeg købte dem, og på vej til døren sagde ingen, "Hej.
Har du prøvet dem før?"
"Nej, det har jeg ikke."
"Kom her.
Bare så du ved det...
Hvis der kommer en dråbe fugt ind i skoen,
er du død.
Og hvis der kommer en dråbe fugt på ydersiden af den sko,
er du død.
Og tro ikke,
at du kan løbe...
fra din bil...
under et tordenvejr...
ind i centeret...
hvor de har fliser.
For uanset om du er fysisk forberedt eller ej,
laver du et fucking split."
Man tænker, "Ah, okay."
Når du går ud, siger de, "En ting til. Bare så du ved det,
de sko?
Du kan kun gå fremad.
Vi kalder dem envejs.
Ja. Vil du tage et skridt til siden?
Du er død.
Et skridt bagud?
Min onkel prøvede. Han er død."
De sko er så komplekse.
Der burde følge en advarsel og en samlever
med i en uge efter, du har købt dem.
Jeg købte nogen,
min kone og jeg tog børnene med til Fielding, hendes hjemby.
Det er et bondesamfund
i midten af New Zealands Nordø.
Det er ikke så spændende, som det lyder.
Der sker intet
hver halve time, og det varer normalt en time.
Så vi tog vores børn og viste dem lidt rundt,
og efter to minutter var vi færdige og...
Jeg fastspændte min toårige i bilen igen,
du ved, hans lille vaccinerede røv tilbage i bilsædet.
Og jeg glemte,
at jeg havde de her dødssko på, ikke?
Du kender bevægelsen efter selen,
du skal til siden, så døren kan lukkes,
for de er for svage til at lukke døren, ikke?
Men da jeg gik til siden, sagde min krop,
"Okay, vi skal...
herned og sidde.
Du skal ned på røven."
Og min hjerne sagde, "Jeg kan ikke stoppe det.
Du må klare dig selv."
Jeg faldt så langsomt ned,
at jeg fik flyttet lort fra den ene lomme
til den anden lomme.
Jeg kunne flytte min taske,
og så gik jeg bare.
Jeg gik bare.
Jeg faldt så langsomt, at min kone nåede rundt om bilen og sagde,
"Hvad laver du?"
Jeg sagde, "Jeg falder."
Hun tog sin telefon,
tog nogle billeder af mig og sendte dem til alle i vores WhatsApp.
Jeg lærte noget værdifuldt den dag.
At jeg officielt har nået det alder-vægtforhold,
hvor jeg ikke længere vælter.
Jeg faldt.
Du ved ikke, hvornår det sker for dig.
For fem år siden
havde min venner spurgt, "Var du fuld?"
Nu får jeg en masse bekymrede emojier og...
"Er du okay? Jeg tror, du faldt."
"Nej, kælling, jeg havde mine dødssko på. Det havde jeg glemt."
Den anden ting, vi tror, vi kan,
hvilket ikke passer, er dunjakker.
Og især...
i Melbourne er I slemme med dunjakker.
I dag ville jeg klassificere vejret som mildt.
Hvis du var en af dem, der kan mærke kulden,
er en langærmet T-shirt måske dig.
Ved I, hvad jeg så i dag?
To damer gik forbi mig, begge havde dunjakke på,
halvt ned til anklerne.
Lynet op.
Det er fandeme en dristig udtalelse,
hvis du lyner den.
Du siger, "Den var med på arbejde,
hænderne er fulde, så jeg bærer den hjem, og den er åben, så jeg får luft.
Når du lyner den, siger du,
"Jeg er sgu kold."
Men jeg så dem og tænkte,
"Hvad har du hørt?"
Helt ærligt, ville det ikke være fedt, hvis klokken blev 15,
et kæmpe uvejr kom, og vi stod i sne til ørene.
Og de to kællinger siger bare,
"Jeg vidste det fandeme."
De jakker er designet,
så folk i Antarktis ikke dør af kulde.
Hvis din kollega er en sherpa,
så skal du have en.
Men hvis din kollega hedder Brian,
som ikke kan klare en kop skide te, klarer du dig.
Tynde lag er i din fremtid. Hent en cardigan og et tørklæde.
Du har det fint.
Det er forvirrende her,
når jeg flyver til Australien skal jeg direkte til hotellet. Der er aircondition.
Og så tænker jeg, "Jeg burde gå en tur, hvordan er vejret mon."
Og så kigger du ud på folk på gaden og tænker,
"Ja.
Umuligt at sige."
For to tredjedele af jer har dunjakker
med shorts og dødssko på.
Jeg er forvirret. Forbereder vi os på sne eller cricket?
Vi dummer os alle sammen hver dag. Det gør dig ikke til en taber.
Du er ikke en taber, hvis du har det hårdt.
De eneste sande tabere i vores samfund, er dem, der angriber folk online
for lort, de ikke kan gøre for. Hvis du har angrebet en online,
for deres udseende, hvad fanden er der så galt med dig?
Under de olympiske lege
vandt en kvinde en guldmedalje. Jeg læste artiklen, godt gået.
Så gik hjernen ned, og jeg klikkede ind på kommentarerne.
Hvis du vil miste håbet for menneskeheden,
så klik på kommentarerne i avisen
og læs. Den første kommentar sagde,
"Godt for hende, men hun er grim."
Jeg klikkede på mandens profil og tænkte,
"Han er ikke særlig attraktiv.
Medmindre et fladt ansigt er attraktivt."
Selvtilliden der skal til for at...
Hvis du angriber nogens udseende, skal du fandeme være lækker.
Ikke gennemsnitlig.
Virkelig fucking lækker.
For hvis du klikker på deres profil, "Okay, fair nok."
Men jeg forstår ikke, hvorfor man angriber ens udseende, hun har ikke lavet sig selv.
Hvis vi gjorde det, ville vi være fantastiske.
Jeg ville være så smuk, at I ikke kunne se på mig.
Jeg skulle ikke introduceres.
Du ved, jeg kommer,
for du kommer.
Ja.
Han siger, "Hun kommer, for jeg kommer!"
Hvis du virkelig har et problem med folks udseende,
så find deres far på Facebook og spørg, "Hvad skete der?"
Eller angribe nogens seksualitet.
For I ved, det ikke er et valg.
I ved, det ikke er et valg?
Jeg tænkte, "Fuck mig, det her er publikummet...
Som vil knække mig."
"Det er et valg.
Vi kommer fra Baptistkirken, og...
vi tror, det er et valg,
og at du har taget det forkerte. Vi kommer for at frelse dig."
Seksualitet er ikke et valg.
Hvis det var, fandtes heteroseksuelle kvinder ikke.
Ikke for at fornærme mændene.
Jeg elsker jer,
men har I set jeres nosser?
De er ikke dit største aktiv.
Man skal vænne sig til det.
Jeg tror, at hvis seksualitet var et valg,
ville en kvinde, første gang hun ser en mand på sit værelse, sige "Nå.
Jeg finder mig noget fisse.
Dem kan du beholde."
Ved I, hvor svært det er at forklare, hvordan nosser ser ud til en guld-lesbisk?
Ved I, hvad guld betyder?
Okay, guld
er en homoseksuel person, som ikke har haft sex med modsatte køn.
De sover kun med deres eget køn, som Gud ønsker det.
Vent, faktisk,
kan bøsser være platin.
De har aldrig haft sex med en fra det modsatte køn,
og de blev født via kejsersnit.
Så selv da de kom ud, kiggede de
og sagde, "Fuck nej!
Få mig ud gennem soltaget!"
Så…
Ved du, hvor svært det er for mig
at forklare en guld-lesbisk, hvordan de ser ud?
For jeg har sgu set nogle i min tid.
Jeg siger, "Det er...
Som hvis...
to rådne kiwifrugter...
fik en baby med nogle gamle teposer,
og de bliver bare længere og længere og længere.
I har været fantastiske. Tak, fordi jeg måtte komme.
Tak, Melbourne!
Tekster af: Mads Jensen