Downloaded from YTS.MX
EN ORIGINAL-KOMEDISPECIAL FRÅN NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Jubel och applåder för...
Urzila Carlson!
Tackar!
Det här är varför...
folk älskar Australien.
Ni är helt galna.
Helt kort innan vi börjar...
vill jag berätta en sak.
Ibland får jag presenter av publiken.
Inte den här publiken.
På riktigt, de har med presenter
ger den till vaktmästaren.
som tar den backstage
och jag öppnar den.
För jag har inte anställda som reser med mig.
Jag är inte Adele.
Kan folk föreställa sig att
jag gick hit ikväll.
Fem kvarter.
För man tänker:
"Det är bara fem kvarter. Jag går."
Efter tredje tänker man: "Jag skulle ha tagit en Uber."
Och sen: "Det är för sent, kan inte ta en Uber nu
i två kvarter, de kommer tycka jag är lat."
Man vill inte ha en tvåstjärnig förare
då måste man låtsas halta eller något.
"Jag har vrickat foten."
Jag fick en present när jag gjorde en show i Auckland,
en kvinna skickade en present med vaktmästaren
Jag ska öppna den, men den ser skum ut.
Inslagen i brunt papper.
Med ett snöre runt,
och inte ett tjusigt snöre som man har på julen.
Som när din svägerska typ
gör jäkligt märkvärdiga paket.
Man bara: "Spänn av.
Vi vet att det är badsalt."
"Jösses, du har lagt 45 dollar på
att slå in en tvådollarspresent.
Och vi har inget badkar!"
Det var inte ett sånt snöre, bara ett gammalt skosnöre.
Du vet att det är skumt
när dörren slås upp
och vaktmästaren kastar in presenten och springer iväg.
Jag tittade på den, skakade den,
inget pulver trillade ut och den tickade inte.
Jag ska öppna den.
Jag öppnar presenten.
Någon har skickat mig en menskopp.
En ny, menskopp.
De som inte vet vad en menskopp är,
damer är ni snälla och
vänder er till männen runt omkring
och förklara vad en menskopp är
så slipper jag.
Varsågod prata.
Om du inte vet, fråga någon bakom dig.
Vad händer där borta?
En kvinna gör så här...
Jag vet inte vad du förklarar
men jag tror du gör fel.
För de som inte vet vad en menskopp är,
är det i princip en Tupperwarebunke för din vagina.
Som man plockar fram under lingonveckan.
Förstår ni?
Men jag visste, så fort jag fick den,
att jag låg illa till
jag är en nyfiken person
och jag skulle testa den.
Jag ska inte gå in på detaljer,
men låt mig säga, det är inte min grej.
Låt mig säga...
När du plockar ur diskmaskinen?
Damerna kan vända sig till männen
och förklara vad jag menar.
Men när du plockar ur diskmaskinen
och kommer till barnens plastskålar
och inte torkar dem torra en och en?
Man travar ihop och ställer undan dem
och nästa morgon
ska man ge barnen mat i de skålarna
och man fram dem och...
Precis så.
Det är inte min grej.
Jag reser mycket.
Ungefär 300 dagar om året
och när jag är hemma i Auckland,
går jag till min läkare
för en totalgenomgång.
Går igenom allt.
Från huvud till tå, löss till inväxta tånaglar
och allt däremellan.
De kollar brösten, cellprovet.
Man blir vaccinerad för influensan.
Jag säger inte vad du ska göra
men...
Vi vaccinerar oss för att vi kan läsa...
Det kan förstås finnas vaccinationsmotståndare här.
När jag gjorde showen i Auckland gick 13 personer
och hela publiken sa...
Som om jag skulle ge igen. Jag sa:
"Låt dem vara, de har sjuka barn hemma."
Jag träffar min läkare. Hon gör det hon kan
och skickar mig till sköterskan.
Vår sjuksköterska Barb gick i pension för två år sen.
Det var bra
för hon var typ två år yngre än Jesus.
Jag har inget emot äldre.
Men de två sista åren kollade hon prostatan.
Jag hade inget emot det.
Det var därför jag kom tillbaka.
Vi har fått en ny sköterska,
syster Maniah,
och jag säger: "Hej",
hon är underbar, i 50-årsåldern.
Och jag letar efter rocken.
Rocken man måste ha på sig
som är öppen fram
för de ska jobba med ditt underhållningsområde.
Personligen...
gillar jag inte rockarna
för de går inte att stänga.
För jag har firat några stora julhelger...
Jag ser mig inte som fet.
Men jag har definitivt...
Jag har ätit mer än jag har skitit...
Och du behöver inte vara personlig tränare...
för att veta att utan jämvikt där
når du aldrig din målvikt.
Men jag ser ingen rock
och syster Maniah säger, "Jag har en lavalava."
Och jag tänkte: "Toppen, det är som en sarong.
Jag gör ett cellprov
och får en kulturell upplevelse.
Underbart."
Jag tar lavalavan
så hon kan gå och dra för draperiet.
Och jag kan ta av mig kläderna och ta på den.
Han drog för draperiet.
Men stannar kvar hos mig.
Så då...
undanber jag mig lavalavan.
Hon tar den och slänger den på bordet,
jag klär av mig och hoppar upp på britsen.
Rätt sätt att uppträda under ett cellprov
är att patienten
måste titta mot väggen.
Och sköterskan
måste stirra på en fläck på en gardin där borta.
Och aldrig…
ta ögonkontakt.
Hon börjar
och jag känner hur hon rotar runt.
Något man inte vill känna hos doktorn,
man vill ha ett tryggt handlag.
Någon som kan sin sak.
Jag kände hur hon rotade
och visste inte när...
jag skulle agera?
När skulle jag säga:
"Behöver du hjälp?"
För obekvämt?
Eller är jag tyst och guidar hennes hand?
Det hade varit för mycket.
Jag behövde inte göra något
för hon frågade något så oväntat
att jag blev tyst och behövde fundera.
Hon sa: "Är du oskuld?"
Och jag sa…
"Vad sa du?"
Jag sa: "Nej då...
jag har haft en massa sex."
Och hon sa: "Jaså.
Okej."
Och lämnar rummet.
Och då...
ångrar jag att jag inte tog på lavalavan.
För nu ligger jag på britsen
som en fryst kyckling...
och oroar mig för att någon ska komma.
Men hon var snabbt tillbaka, med ett mindre spekulum.
Satte igång igen och sa:
"Jag frågar en gång till."
"Är du säker på att har haft sex?"
Jag sa: "Ja!"
"Jag är gift, min fru väntar i väntrummet."
Hon sa: "Ok...
Jag förstår."
Och sa: "Men har du haft sex med en man?"
Jag sa: "Ja, har upplevt besvikelse."
Hon sa: "Jag frågar eftersom du har den minsta vagina
jag någonsin sett i mitt yrke."
Jag sa,:"Menar du?"
Jag visade henne rätt, hon tog provet.
Jag gick till väntrummet och sa: "Kom snygging!"
Till min fru...
Jag sa: "Kom."
Vi går in igen.
Jag sa: "Syster Maniah har något att berätta om mitt...
underhållningområde."
Syster Maniah säger:
"Om jag ska beskriva hennes vagina med ett ord
skulle jag säga...petit."
Min fru vänder sig direkt till mig och säger:
"Du får inte använda den här historien."
Jag sa: "Käring,
en medicinsk expert sa precis att något på mig är petit.
Det berättar jag för alla!"
Men det förklarar menskoppen, eller hur?
Jag behövde en fingerborg.
Showen heter Förlorare
och jag ville göra den eftersom
det är alltid så negativt när man förlorar något.
Dina nycklar, ditt förstånd, din pappa.
Det är negativt.
Men om man förlorar vikt:
positivt.
Jag förstår inte varför.
Går man ner ett halv kilo
ger främlingar beröm.
Gå ut och säg: "Jag tappade ett halvt kilo"
och folk kommer säga: "Grattis."
Jag förstår inte.
Om du verkligen älskar någon,
säger du inte: "Jag älskar dig
och önskar det fanns 50 kilo mer av dig."
Av allt annat man älskar vill man ha mer.
Älskar du tårta? Mer tårta!
Eller pengar? Ge mig mer pengar!
Jag älskar dig? Mindre av det.
Det går inte ihop.
Jag vet att jag måste gå ner lite i vikt.
Jag vet.
Jag måste vara försiktig.
Jag vill bara gå ner tillräckligt
så att jag kan äta offentligt.
Jag vill kunna äta en paj bland folk.
Du vet om du
är lite knubbig
så kan du inte äta offentligt.
Folk kommer att döma dig, eller hur?
Även om du firar något.
Även om din magsäcksoperation gett goda resultat...
och du går till BP för att köpa en paj,
för de har de godaste pajerna.
Det är vad namnet står för.
Man går dit
tar en paj
och äter pajen utanför
"Mums, 80 kilo är borta."
Så kommer någon idiot i en pickup köra förbi
och ropa: "Vem åt alla pajerna?"
Och du måste säga: "Det var jag."
Jag vet att jag måste gå ner i vikt.
Men inte för mycket så att
jag hamnar i porrbranchen.
Det skulle kunna hända.
Om du är snygg.
Som ni är, ni är riktigt heta.
Ni är ett vackert par.
Tränar ni ihop?
-Ja. -Självklart.
Jag menar inget illa.
Ni är ett snyggt par.
NI är vackra att se på.
Om ni kom fram till mig i en bar
och bad om en trekant, skulle jag vara med.
Och inte bara för att "hålla i kameran."
Skulle ge allt.
Jag skulle bli så galen
att ni skulle bli imponerade.
Halvvägs skulle ni,
över min nakna rumpa, göra high five...
"Full poäng på den här, eller hur?"
Men var försiktiga.
Ni är vackra och kan hamna i porr.
Ingen fara med er.
Om man har ett lyckligt och bra förhållande
och har ett gott sexliv,
någon gång
kommer en att säga:
"Vi borde spela in.
När vi...
Du vet?"
Det kommer ni göra.
Säger du: "Vi skulle aldrig",
så gör troligen din partner det redan.
Lika bra vara med.
Det finns en hel genre porr om att du inte gör porr.
Så du kan lika gärna göra det.
Sen säger du: "Okej."
Placerar din mobil någonstans i rummet.
Och så kör ni.
Ni satsar ordentligt.
Ger det bästa
för du vet att ni spelar in er själva.
Efteråt säger du:
"Hämta den."
Han går och hämtar den.
Han kommer tillbaka, du är förväntansfull.
"Det här kommer att bli bra.
Det blir fantastiskt.
Jag älskar dig."
Och du trycker på start.
"Varför är mitt anus så mörkt?
Varför är det så hårigt?
Det ser ut som en tarantella som kryper ur en grotta."
Man ser sin kropp i en vinkel
men inte brukar se
som gör något man normalt inte ser
reflekteras från ett skyltfönster.
Man ser saker på kroppen
som man inte brukar se.
Man tittar och säger:
"Är det en bröstvårta på min rygg?"
Och din partner är jätteblasé: "Ja...
Jag trodde du visste det."
Du säger: "Nej, när det är kallt
tror jag det är etiketten i min kofta."
Han säger: "Nej.
Och när det är riktigt varmt gör den en Barbie-mum..."
Du ser filmen, det är inte naturligt.
Det är din feta, bleka kropp
som pumpar i takt...
med en annan fet, blek kropp...
som möts abrupt på mitten.
Det låter inte ens bra.
I ögonblickets hetta hör man ingenting.
Men när det är tyst
och man stirrar på sin vita kropp med en extra bröstvårta
på en liten skärm,
är allt du kan höra...
"Vad är det för ljud?
Det är dina ballar på min mage."
Du tittat på den och tänker:
"Varför ligger jag med dig?
Varför ligger du med mig?
Låt oss aldrig göra om det."
Sen säger du: "Radera den."
Han säger: "Jag ska."
"Nej, gör det nu!"
Han raderar den.
Du dubbelkollar att den raderats från "Nyligen raderade".
Sedan tar paret mobilen
och går ut till boden,
tar en hammare,
krossar den till smulor,
borstar ner det
i en liten plastpåse.
Kör från norra änden av landet
till den södra, stannar på varje offentlig toalett
och lägger några smulor i toaletten...
och spolar
för säkerhets skull, om något IT-geni skulle födas...
och sätta ihop skiten igen och dela den med världen.
Vi är väldigt försiktiga.
Men ni två…
Inte ni två.
Ni säger: "Vi spelar in oss."
"Ja, vi gör det.
Jag ska bara smörja in mig."
Och sen ställer du upp mobilen,
efteråt säger du: "Hämta den",
han säger: "Visst."
Behöver inte ens lämna sängen
yogan ger äntligen resultat.
Men jag tror jag skadade ryggen...
Sjukvårdare!
Du tar mobilen.
"Nu tittar vi.
Det här blir bra.
Jag älskar mig."
Du startar: "Åh, ja, kolla!
Kolla där!"
Typ, "Jävlar!
Jag är glad att vi båda gjorde analblekningen.
Vi ser fantastiska ut!
Vi borde ha blått ljus.
Det är fenomenalt."
"Vänta min bästa bit kommer nu."
Avstigningen.
Du gör en trippel bakåtvolt...
Jag är inte så bra på sport.
"I spagat på min kuk.
Underbart."
Du säger: "Spara den.
Spara den. Vi ser fenomenala ut."
Du säger: "Vi tittar imorgon efter pilatesen."
I morgon kväll efter pilatesen.
Säger du: "Åh, ja.
Du vet hur jag kommer i gång.
Vi ser på den." Ni tittar igen.
"Fan, vi är vackra.
Vi sparar den.
Vi tittar i morgon kväll efter min spinning.
Du vet hur jag blir efter spinning.
När min mellangård fortfarande vibrerar."
Jag antar att det händer, jag vet inte.
Jag cyklar inte. Jag är vuxen, jag har bil.
Och sen tittar du på den igen
och säger: "Vi är så vackra.
Det vore slöseri om bara vi får se.
Vi borde lägga upp den."
Sen laddar ni upp den på Pornhub
och nu onanerar vi alla till er...
för vi ligger inte längre med varandra.
Jag säger bli fula eller feta, annars kommer ni göra porr.
Och din pappa kommer se det.
Ja.
Din mamma vet inte vad som pågår.
Du vet...
Du har inte levt som vuxen
om du inte varit hos föräldrarna en söndag
din mamma är i köket
du ser något skräp på tv med pappa.
när din mamma säger: "Hallå!
Kan du kolla datorn? Den har raderat sökhistoriken igen."
Och du tittar på din pappa och säger "Jävel!
Kommer inte ihåg ditt Facebooklösenord
men kan radera historiken?"
Och din pappa säger: "Jag kollar senare."
Visst fan gör du det.
Så jag behöver alltså gå ner i vikt.
Jag har redan panik.
Jag är redan så stor, när de pratar på nyheterna
om fetmaepidemin i Australien,
att jag kan vara en av rumporna som går på gatan.
Ni vet vilken. När de börjar prata säger de:
"VI har en dietist här.
Fetmaepidemin i Australien..."
Du tänker: "Åh, nej.
Var filmade de i dag?" Och när du...
När du ser att de är i ett område där du var
tänker du: "Nej!
Dra åt helvete!"
Man går alltid i sina träningsbyxor.
De där feta människorna går med korta steg.
Vad håller ni på med?
Ta ut steget, för fan!
Har ni sett The Biggest Loser?
Ja.
När de kom på den idén
fanns det inte en fet person inom 10 kilometer.
För då hade det blivit en helt annan show.
När de kom på idén satt de i ett styrelserum
i sina yogabyxor,
och sa: "Okej, vi har 200 miljoner dollar.
Vad ska vi göra?"
Karen från marknad sa:
"Vad sägs om att ta 12 feta personer...
och skickar dem till en gård,
och ger dem sex morotsstavar om dagen att äta
och riktigt arga personliga tränare."
Som om det finns en annan sort.
"Vi ger dem riktigt arga personliga tränare
som skriker och får dem att träna
och kräkas upp morotstavarna."
Och alla säger: "Okej."
Även om det funnits en fet person i rummet
hade den sagt: "Hårt. Men värt att se."
Ni tittade.
Och sen säger de: "Okej, Karen, sen då?"
"Vi följer deras framsteg.
En gång i veckan ställer vi dem på en våg
i deras söta kläder.
Och bakom dem,
i gigantiska röda LED-ljus
som de inte kan se
är vikten de brukade ha,
vikten de har nu, deras BMI, och sperma-nivå.
Sedan bedömer vi dem."
Fanns det en fet person i rummet
skulle den ha sagt: "Vänta lite."
"Vänta en minut.
Vad är det för söta kläder du pratar om?"
Hon säger: "Åh.
Jag tänkte cykelbyxor och sport-bh?"
"Nej."
För om du är mer än två år
är du varken söt eller snygg i dem.
De enda som får ha cykelbyxor och sport-bh
är personer under två år eller
om de deltar i OS.
Det är allt. Om du i morgon bitti
tar på dig cykelbyxor fråga dig: "Är jag över två år?"
Om svaret är ja, fråga dig själv,
"Är jag med i OS?"
Om svaret är nej, ta av dig byxorna!
Vet du vad problemet är med de kläderna
särskilt för kvinnor i en viss ålder.
Jag är drygt 40 år.
Vet ni vad som är svårast för mig?
Att få ordning på bröstvårtorna.
Varje morgon där jag vaknar
och sätter på en bh
är det som att lösa två riktigt svåra Rubik-kuber.
Skit samma, stoppa dem i byxlinningen.
Karen det går inte
om man inte har något i mitten.
Det ser ut som en sjal.
Feta personer gillar inte att bli vägda.
Det är därför vi inte hoppar fallskärm.
Plus att det skrämmer skiten
ur den som ska hoppa tandem med dig.
De väger dig.
Och sen skriver de din vikt på din hand.
med vattenfast penna.
Jag vill inte säga tre dagar efter hoppet:
"Nej, det är inte ett telefonnummer."
Om jag skulle göra The Biggest Loser
skulle det vara annorlunda.
Först, de som är med.
Jag skulle välja personer
som aldrig tackar för något.
Som när man kör och ger någon företräde,
ofta tar det ett tag
att få dem att ta det...
Och sedan...
och man väntar på det.
Men de fortsätter bara.
De tar luckan och drar: "Min!"
Vilket djur uppfostrade dig...
att ta en lucka och inte sätta upp handen
för att tacka personen bakom dig?
Det är allt som behövs.
Om du inte tackar personen bakom dig
gör du våra vägar osäkra.
För nu måste jag köra om dig på ett aggressivt sätt...
för att ta tillbaka min goda gärning.
för att du uppfostrades av ett djur.
Samma sak när du kör
och vid ett övergångsställe, stannar du och en bil där
och fotgängaren tackar den killen
men bara går förbi din bil...
Vad händer här?
Jag gör som de gör.
Var är mitt tack? "
Om de är två tredjedelar förbi din bil
och inte börjat lyfta armen, kör på dem.
Inte för att döda dem.
Bara fälla dem så du kan prata med dem.
Hoppa ur bilen och säg:
"Ingen fara, jag är medicinskt kunnig.
Jag har en petit vagina."
"Var är mitt tack skitstövel?"
De människorna ska till mitt Biggest Loser-läger.
Eller när du är på jobbet, i matsalen
och vill äta din smörgås i lung och ro. När du hör...
Man tittar upp och där är han.
"Jösses Brian.
Kan du släppa den där tekoppen en liten stund?
Den kommer svalna till en temperatur
där du bara kan dricka den."
Och det inte låter som om du förlorat din överläpp i en våldsam olycka.
Och nu formar du din underläpp
som om du försöker suga upp en tepåse ur den koppen.
Brian ska till The Biggest Loser-lägret.
Eller den där vännen
som aldrig låter dig avsluta en mening.
Ni är gamla vänner
och det här är det enda de sett av dig.
Jävla Biggest Loser-läger.
Eller alla högerpolitiker som nånsin har sagt nåt så jävla dumt
att man vill slå huvudet i en spik.
De ska dit. Ni vet vilka.
De som inte kan ta ett ägg i huvudet
utan att försöka slå ner en tonåring.
Gå till lägret.
Sedan ger vi dem utmaningar
som de inte kan uppnå,
som att hålla en kaka från ett tjockt barn.
Om de misslyckas skär vi dem med papper.
Jag uppfostrades inte av ett djur, jag förstår att
alla inte är likadana.
Te-slurparen är inte på samma nivå
som högerpolitikern.
Så de får skära sig på papper i olika tjocklek
Te-slurparna och avbrytarna
får 150 g/m2
De som inte tackar dig i trafiken
som är ohövliga, får 300 g/m2 glansigt.
Och högerpolitiker,
skär vi med laserpapper.
Sen tar vi chiliolja och gnider i såren.
Jag har gott om tid att tänka.
Det är vad jag gör när ni är på gymmet.
Folk säger: "Varför rör inte tjocka personer på sig?"
För vi tänker på det här.
Okej, det är kanske lite extremt.
Men jag tänker att andra är större förlorare
än feta människor som bara går ner i vikt.
Om du sätter dig i en bil med en vän.
Vännen kör och du säger:
"Jag litar på dig.
med det viktigaste jag har:
mitt liv."
Utan det är det kört.
Så de börjar köra
och eftersom du bor i Melbourne så börjar det regna.
Hen sätter inte på vindrutetorkarna.
Okej.
Jag tänker inte vara sån men
det är livsviktigt för dig, passageraren,
att se vart hen kör.
Hur vet man annars om man gör rätt...
Man vill inte säga något.
Så man börjar glida ner lite i sätet.
Bara lite.
För precis ovanför instrumentbrädan,
finns det alltid ett halvmåneformat område man kan se igenom.
Men sen börjar du få panik
och tänker på kudden din fru köpte
med text om att leva för fullt.
Och tänker: "Fan jag vill leva för fullt
och fortsätta med det.
Jag borde säga något."
"Sätt på vindrutetorkarna!"
Och de säger: "Shit, märkte inte att det börjat regna."
Du vet väl att du kör?
Eftersom det är Melbourne
slutar det regna efter fem minuter.
De stänger inte av vindrutetorkarna.
De har inte bara något framför ögonen
som säger: "Här är du kompis,"
ljudligt, det följer med soundtrack.
Det blir så torrt
att den gör ett trippelhopp framför dig.
När den passerar...
Du är inte säker.
Du måste lossa bältet,
öppna dörren, krypa ihop och rulla...
De är större förlorare än du.
Eftersom vi har sociala medier
kan man ibland känna sig som en förlorare.
Man ser andras fantastiska liv,
för de har fantastiska filter
och fantastiskt skitsnack på sina sidor
som du börjar tro på,
trots att du vet att det är skitsnack
och att personen har ett hemskt liv.
Men dina ögon säger, "Bättre än ditt."
Man känner sig som en förlorare.
Det är du inte. Om du kommer 20 minuter för tidigt till en fest
är du ingen förlorare.
Du är smart.
För maten brukar stå framme.
Maten är framme
och de gör fortfarande iordning.
Så du kan hjälpa till.
Du säger: "Fortsätt ni, oroa er inte om mig."
Tittar på bordet: "Guacamolen ser god ut.
Jag ska smaka.
Testa den åt henne.
Ge värdefull feedback om det behövs."
Så du tar ett chips.
Du är inte dum.
Man gör det långsamt.
Mat är inte okänt för dig.
Ingen fara.
När chipset bryts av...
är du så besviken på dig själv:
"Hur kan jag misslyckas med en smakbit i den här åldern?"
Nu ligger du illa till.
Du måste få bort chipset innan hon kommer.
Inte sabba uppläggningen
innan någon kommit.
Du tar ett chips till.
Men du tar ett kraftigt. Du vet...
de som är böjda
har en kraftigare struktur än de andra.
Du tar det böjda. Ett proffstips till:
de har alltid mer smak för de är...
Hur som helst...
Du tar chipset.
Du är inte dum.
Gör det djupt och långsamt,
och gör en långsam sväng runt det första chipset.
Men inte för nära
för då kan det rubba strukturen...
Du vill alltså röra...
När det andra chipset knäcks...
ifrågasätter du alla beslut du tagit som vuxen.
"Jag borde inte vara ensam."
Du vet de måste bort innan hon kommer.
Det är två chips där.
Du tar inte ett chips till, du är inte en idiot.
Du kommer att lära dig av dina misstag här.
Hon ska inte se två halvdöda chips i guacamolen
med en vallgrav runt.
När din andra knoge är i
kommer hon ut och tar dig på bar gärning.
Som på din high school-dans...
och ni bara ser på varandra.
Jag älskar den långsamma insikten.
Min hand är fortfarande i guacamolen.
Hon kommer ut, möter din blick.
Hon tittar på dig, du på henne.
Hon vet att din hand är i guacamolen,
du vet det.
Ni ser på varandra, för ni vet inte när...
du borde ta bort handen.
Inget att vänta på, du tar bort den.
Nu den större frågan.
Skakar du av den eller slickar av?
Hon bara stirrar på dig, släpper inte ögonkontakten
tar skålen och säger:
"Jag var ändå inte så nöjd med den."
Hon går till köket och du hör henne kasta den i diskhon.
Man känner sig som en förlorare
"Det är inte säsong för avocado, det har kostat henne 400 dollar."
Du är ingen förlorare, men det du missade
var att om du brukar komma 20 minuter sent.
har guacamolen stått framme i 40 minuter
och sakta nått rumstemperatur,
och är jättesmidig.
Du kan ta den med vad som helst.
Hopp och drömmar kan ta den till din mun.
Du vet inte det eftersom du inte är kock.
Inte jag heller, men jag är intresserad.
Du är ingen förlorare
om du tackar nej till gratis saker.
Jag tackar ofta nej till gratis saker
men vi lever i en tid
där det finns influencers
- ett jobb som handlar om att få gratis saker hela dagarna.
Det är helt oväntat om någon säger:
"Vill du ha något gratis?" och du säger "Nej tack."
Om det inte är en flyer eller något...
Jag blir erbjuden saker hela tiden
och säger: "Nej tack."
När jag ska flyga:
"Vill du sitta vid nödutgång?"
Aldrig business.
Alltid nödutgång.
"Nej, tack."
Tio personer bakom mig säger:
"Sa hon nej till nödutgång?"
De blir så arga när jag säger: "Nej."
"Jag behöver det inte."
Jag är 1,60.
Mina knän har aldrig nått sätet framför.
Jag är mest överkropp dessutom.
I vissa flygplan når jag inte golvet.
Ge den till någon som behöver.
Och jag är inte tillräckligt kunnig för att sitta där.
Jag vet inte vilken skola flyghororna gått i
men jag har inte gått där.
Tror inte det räcker
med att de kommer före avgång och säger:
"Läste du den inplastade A4:an?"
"Nej, det gjorde jag inte, det fanns bilder.
Man läser inte en bild, man tittar på den.
Har jag mer utbildning än dig nu?
Ansvarar jag för den här flighten?
Jag vill bara ha snacksen.
Sätt mig nära toaletten, jag bryr mig inte."
Du är ingen förlorare.
Om du vaknar klockan 7 en morgon och tänker:
"I dag är en skitdag."
Du känner dig själv,
behöver inte leva hela dagen för att vet att den är skit.
Ibland vet man innan man öppnat ögonen:
"Den här dagen blir skit."
Om du öppnar ögonen klockan 7
och säger: "Fan jag tänker vara stupfull klockan 15."
Så gör det.
Det kallas omsorg.
Ta hand om dig.
Men om det är ett beslut
du tagit varje morgon de senaste 15 åren,
så har du ett problem.
Men om det sker en gång var 18 månad till två år...
gör det.
Varför är det socialt accepterat
att dricka klockan 12 och inte klockan 7?
Om en vän ringer dig klockan sju,
vilket vore konstigt.. Och säger:
"Vad gör du?"
"Hällde just upp ett glas vin."
De skulle tro att du förlorat förståndet.
Men samma vän kan ringa klockan 12.00:
"Vad gör du?"
"Hällt upp ett glas vin."
"Jag antar att klockan är 12 någonstans."
"Klockan är 12 här, Cara."
Jag förstår inte varför vi sätter sådan press på oss själva
för några jävla timmar.
Så många gånger har jag vaknat
tagit boxen vin
och ställt den på köksbänken
tittat på den och tänkt:
"Ska jag öppna den och låta den andas...?"
Det är det svåraste med lådvin.
Att öppna kartongen och få ut kranen
som alltid är långt in i kartongen...
Man måste gräva så djupt
att det känns som jag jobbar med mjölkkor.
"Jag känner en hov!"
Man får ut kranen.
Och hålet är alltid där borta.
Man måste dra ut hela påsen
och långsamt ta ner kranen.
Jag tror en del slutade lyssna när jag sa "lådvin."
Ni tänkte: "Jävla lådvin?"
Jag bryr mig inte om hur du har det ekonomiskt just nu,
men vid något tillfälle
har vi alla druckit lådvin.
Ja.
Några kanske säger: "Jag har då aldrig."
Det har du visst!
Om du har bonniga vänner har du druckit lådvin.
Jag gillar att ha gäster.
Jag bjuder hem folk hela tiden.
När de frågar: "Vad ska vi ta med?"
Säger jag alltid: "Bara dig själv."
Sen tvättar jag bort etiketten från gamla vinflaskor
och fyller dem med lådvin.
Oroa dig inte,
jag blandar till en rosé.
Jag gör rubbet...
Inte en enda gång
har någon sagt under middagen:
"Ursäkta mig.
Vilket nytt helvete dricker vi här i kväll?"
Nej, de brukar fråga:
"Var köpte du den här?"
Och jag säger alltid "På resa".
Och de antar...
världen runt.
Men bara till spritbutiken.
De förstår det nästa morgon.
För du vet att morgonen efter ett lådvin,
är baksmällan helt annorlunda
än baksmällan på ett bra vin.
När du vaknar efter ett gott vin,
och är bakfull säger du:
"Den där Central Otago 2009...
den nötiga pinot noir-smaken
kommer att straffa mig runt 15.30.
Men med ett lådvin.
öppnar man ögonen och:
"Satan knullade min skalle i går.
Och han har en enorm penis."
Du är ingen förlorare.
Att dricka lådvin är bra för hela familjen.
Man tar loss kartongen
ger den till katten,
som leker med den.
Du blåser upp påsen och barnen leker med den.
Du blir årets bästa mamma.
Ja.
Du är ingen förlorare...
om du har varit hos mamma,
fått en massa mat,
tagit om och fått efterrätt.
Hon har gett dig rester i en liten plastpåse
för hon vill inte ge dig sina Tupperware.
Nu måste du köra
med en plastpåse spagetti bredvid dig.
"Hoppas jag inte råkar ut för en olycka.
Det här vore svårt att förklara."
Du är mätt och kör till järnaffären
för du behöver ett nytt verktygsbälte.
Så fort du kliver ur bilen känner du doften.
Doften av grillad korv. "Ja."
När du ska flyga,
du har precis ätit en nio rätters avsmakningsmeny.
Du är proppmätt: "Jag är så mätt."
Men så fort du hör hjulen på serveringsvagnen
får du panik.
Du får panik:"Kyckling! Åh."
Så är det när man går ur bilen
vid järnaffären:
"Ja."
Du är inte där för maten
Det är helt klart.
De har inte bra mat.
Korvarna är i princip veganska.
De är gjorda av spån och getspott,
och geten donerade spottet.
Han tittade på det och sa, "Det där äter jag inte."
Men det finns så mycket glädje där.
Personerna där är alltid glada
för det krävs en speciell personlighet
för att gå dit varje vecka och grilla korv.
Man tittar på dem och de är...
Jag vill vara nära den glädjen.
Man letar efter mynt i bilen
går dit och ger dem ett guldmynt
och sträcker fram handen.
Det är väldigt få tillfällen
då en vuxen kan gå till en annan vuxen
sträcka fram handen:
"Lägg mat på den.
Jag har redan en påse spagetti i bilen."
De tar en servett,
lägger den i din hand och sedan
det tunnaste vita bröd du någonsin sett
ovanpå. Vi kallar det magiskt bröd hemma
för det är omöjligt att ha pålägg.
Du kan försöka.
Men så fort du brer försvinner mitten.
Du kan inte hitta den. Den är borta.
Du har en märklig uppfattning om vad bröd brukade vara.
Du har din servett.
De lägger på det magiska brödet och lite grillad lök
och sedan korven,
och ketchup överst.
Som inte liknar en tomatsås,
skiten lyser i mörkret.
Nu har du maten i din hand. Tips från proffset:
Kläm ihop det.
Man vill böja alltihop så här,
för om du håller den rak är den väldigt svår att äta.
Håller man den rak kallas det en olycksrisk.
Men när du klämmer ihop den blir det en måltid.
Nu går du in i järnaffären
och tittar efter andra som du.
De andra korvmänniskorna.
När du ser dem gör du...
"Vi tänker på samma sätt.
Vi är här och har de här.
På din... Nej, verktygsbälte. "
Sen börjar du äta
och något magiskt händer
så fort du gått från grillen.
Löken är nu iskall.
Men korven kommer öka i värme.
Jag tror det är limmet som håller ihop den.
Man ska äta den försiktigt.
Man närmar sig med tänderna, som en het potatis,
så man kan andas genom den.
Få lite luft på den.
Väldigt mycket tänder,
som din första avsugning.
Du går genom affären och är halvvägs.
Du tittar och säger: "Fan, jag äter servetten också."
Du är ingen förlorare, det är där näringsämnena finns.
Men sen...
börjar vi... Har vi en snortare?
Toppen!
Jag gillar hur alla: "Det är den här damen."
Hon har inte skitit på stolen.
Ska dricka lite vatten.
Jag går hit och hämtar lite då och då.
När jag tar en slurk får damen i garderoben...
om jag skulle spilla vatten på tuttarna.
Om du känner mig
är risken 100 procent att jag gör det.
Det här är inte blusen jag skulle haft i kväll
men...
Jag hade en som matchade byxorna.
Men den är täckt av en halv liter kycklingstuvning.
Så beslut togs.
Jag sa: "Låt mig använda den fläckiga toppen,
det är så folk kommer att se mig i framtiden."
Det är sällan man ser mig på gatan
utan mat någonstans...
på tuttarna, men...
Tydligen är det ingen bra idé.
Okej,
nu kör vi.
Det är saker vi gör
som vi tror är bra, men inte är det.
Som badskor.
Jandals.
Flip-flops.
Plakkies.
Det är vad vi kallar dem i Sydafrika.
Vi kommer aldrig få fred i världen...
om vi inte kan enas om ett namn på de här skorna.
Ingenstans heter de samma sak.
Sätt dig på ett plan och åk dit du aldrig varit förut.
gå till en butik och säg:
"Ursäkta mig.
Jag letar efter sommarskor...
som du kan ha tårna så här i.
"Ah, du menar..."
Vi ifrågasätter inte ens
varför de heter så.
Vi säger bara: "Ja:
Jag skulle vilja ha blå..."
Saken med de där skorna,
de kommer utan instruktioner,
men det borde de göra.
Jag hade aldrig ägt ett par. Jag växte upp på en gård i Sydafrika
där det finns ormar och skorpioner.
Så det får man inte.
Första gången jag köpte ett par
var jag i trettioårsåldern,
för 13 år sedan i Nya Zeeland.
Men ingen hindrade mig.
Jag köpte dem och ingen sa när jag gick: "Du!
Har du använt såna förut?"
"Nej, det har jag inte."
Kom hit!
Bara så du vet...
om en droppe fukt hamnar i den skon
är du död.
Och om en droppe fukt hamnar på utsidan av den skon
är du död.
Och inbilla dig inte
att du kan springa...
från din bil...
under ett åskväder...
till köpcentret...
där de har kaklat golvet.
Oavsett om du är fysiskt förberedd eller inte,
så kommer du gå ner i spagat."
"Okej, coolt."
När du går ut säger de: "En sak till.
Bara så du vet,
i de där skorna?
Kan man bara gå framåt.
Vi kallar dem enkelriktade.
Vill du ta ett steg åt sidan?
Då är du död.
Vill du ta ett steg bakåt?
Min farbror försökte. Han är död."
De där skorna är så komplicerade.
Det borde ha en varning och någon som bor med dig
i en vecka efter att du köpt dem.
Jag köpte ett par,
min fru och jag tog barnen till Fielding, där hon kommer ifrån.
Ett litet jordbrukssamhälle.
mitt på nordön i Nya Zeeland.
Inte lika spännande som den personen låtsas.
Inget händer där
varje halvtimme och det varar ungefär en timme.
Så vi tog våra barn och visade dem lite saker
och efter två minuter var vi klara...
Jag gick och spände fast min tvååring i bilen,
hans lilla vaccinerade röv i bilbarnstolen.
Och jag glömde
att jag hade dödstofflor på.
Och rörelsen, efter man spänt fast dem,
man måste ta ett sidosteg för att stänga dörren
för de är för svaga för att dra igen den.
Men så fort jag tagit sidosteget, sa min kropp:
"Okej, vi ska alltså...
fälla dig nu.
Du ska landa på rumpan."
Och min hjärna sa: "Kan inte stoppa det här.
Du får klara det själv."
Jag ramlade så långsamt
att jag hann flytta saker från den fickan
till den här fickan.
Jag kunde flytta min handväska
i lugn och ro.
Ingen brådska.
Så långsamt att min fru hann gå runt bilen, titta på mig och säga:
"Vad gör du?"
Jag sa: "Jag ramlar."
Hon tog fram mobilen,
tog några bilder och skickade till alla i vår WhatsApp-grupp.
Jag lärde mig något värdefullt den dagen.
Att jag officiellt är i ålders- och viktgruppen
som inte längre faller.
Jag ramlade.
Du vet inte när det händer dig.
För fem år sedan
skulle mina vänner sagt: "Var du full?"
Nu får jag oroade emojis och...
"Är du okej? Hörde att du ramlat."
"Nej, jag hade mina dödstofflor.
Jag glömde bort det."
Det andra som vi tror funkar
men inte gör det är dunjackor.
Och speciellt...
speciellt i Melbourne är ni dåliga på dunjackor.
Jag skulle säga att det är milt väder i dag.
Om du är en person som är frusen
är kanske en långärmad t-shirt rätt.
Vet ni vad jag såg i dag?
Två damer gick förbi mig i dunjackor
som räckte till halva vaden.
Stängda.
Det är ett budskap,
om man drar upp dragkedjan.
Ibland säger man: "Hade den på jobbet,
händerna fulla, nu bär jag hem den
den är öppen så jag får in luft."
När du drar igen dragkedjan säger du:
"Jag fryser."
Jag tittade på kvinnorna och tänkte:
"Vad har ni hört?"
Det skulle vara otroligt om det klockan 15
kom en enorm storm och snö upp till öronen.
Och bara de här två:
"Visste det för fan."
De jackorna togs fram
så att folk i Antarktis inte ska frysa ihjäl.
Om du jobbar med en sherpa,
behöver du en sådan.
Men om du jobbar med Brian
som inte kan hantera en kopp té, klarar du dig utan.
Tunna lager är din framtid.
Skaffa en kofta och en halsduk.
Det räcker.
Så förvirrande när jag är här,
jag flyger till Australien och åker direkt till hotellet.
Överallt luftkonditionerat.
Och så tänker jag:
"Jag borde ta en promenad. Hur är vädret?"
Så tittar man ut genom fönstret och ser folk på gatan:
"Ja.
Det är omöjligt att avgöra."
För två tredjedelar av er har dunjackor
med shorts och dödstofflor.
Vad händer? Förbereder vi oss för snö eller cricket?
Alla gör dumheter varje dag.
Men du är ingen förlorare.
Att ha en tuff tid gör dig inte till en förlorare.
De enda riktiga förlorarna i vårt samhälle
är de som attackerar folk på nätet
för sånt de inte rår för.
Om du någonsin attackerat någon på nätet
för hur de ser ut? Vad är det för fel på dig?
Under OS,
vann en kvinna guld.
Jag läste artikeln, bra gjort.
Sen fick jag hjärnsläpp och läste kommentarerna.
Om du vill förlora hoppet om mänskligheten
läs kommentarerna på din nyhetssajt.
Den första kommentaren var:
"Bra gjort, men vad ful hon är."
Jag klickade på den mannens profil och tänkte:
"Han är inget konstverk.
Om någon inte kladdat till honom vid födseln."
Självförtroendet som krävs...
Om du kritiserar någons utseende, får du lov att vara jävligt snygg.
Inte bara okej..
Superhet.
Om du klickar på en sådan profil: "Okejdå."
Men varför kritisera någons utseende
hon har inte tillverkat sig själv.
Då skulle vi vara jättevackra.
Så vacker att ni inte skulle klara av att se på mig.
Jag behöver inte presenteras av någon.
Ni vet att jag kommer
för ni kommer...
Sant.
Han säger: "Hon kommer för jag kommer!"
Om du har problem med någons utseende,
hitta deras pappa på Facebook:
"Hej, vad hände?"
Eller attackera någons sexualitet.
Det är inget val.
Ni vet väl att det inte är ett val?
Jag tänkte, "Jävlar, är det här publiken...
som kommer att knäcka mig."
Med: "Det är ett val.
Vi kommer från Baptistkyrkan och...
vi tror att det är ett val
och du har valt fel.
Vi ska lägga våra händer på dig."
Sexualitet är inget val.
Då skulle det inte finnas några heterosexuella kvinnor.
Jag menar inget illa mot män.
Ta inte illa upp, jag älskar er,
men har ni sett era ballar?
Det är inte era bästa tillgångar.
Man måste vänja sig.
Om sexualitet var ett val,
och en kvinna första gången ser
en naken man skulle hon säga: "Åh.
Jag ska leta efter en kvinna.
Jag lämnar dig med det där."
Vet ni hur svårt det är att förklara
hur en pung ser ut för en lesbisk guldstjärna?
Vet ni vad en guldstjärna är?
Okej, en guldstjärna
är en homosexuell som aldrig har legat med någon av motsatt kön.
De ligger bara med sin egen sort, som Gud önskade.
Vänta,
gaykillar kan vara platinastjärnor.
De är de som aldrig har legat med någon av motsatt kön
och föddes med kejsarsnitt.
Samma dag de kom ut tittade de
och sa: "Nej för fan!"
"Ta ut mig genom soltaket!"
Så...
Vet ni hur svårt det är för mig
att förklara hur pungkulor ser ut?
Jag har sett ett antal.
Jag säger:"Det är som...
Det är som...
två ruttna kiwifrukter...
fått barn med några gamla tepåsar
och de blir bara längre och längre och längre."
Ni har varit fantastiska!
Tack för att jag fick komma.
Tack, Melbourne!
Undertexter av: Jessica Carleson