Downloaded from YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫אנחנו על אי.‬
‫יש סערה.‬
‫הרוח מעיפה חול ואבק לתוך העיניים שלנו.‬
‫אני לא רואה אותה בבירור.‬
‫כאילו שכחתי את עדשות המגע שלי.‬
‫גוף קטן וקומפקטי.‬
‫גוון עור עשיר. כהה משלי.‬
‫כפות רגליה נוגעות בקרקע ‬
‫ואז היא בורחת.‬
‫היא מסתכלת עליי במבט בוחן.‬
‫הפרצוף שלה נשאר מטושטש.‬
‫אני מזהה אותה לפי שפת הגוף שלה. היא שלו.‬
‫אני מנסה לקרוא לה, אבל שכחתי את שמה.‬
‫כאלה הם חלומות. דברים משתנים בלי היגיון.‬ ‫אנחנו מקבלים את זה בחלומות.‬
‫אנחנו חסרי אונים ועושים מה שאומרים לנו.‬
‫הביצית המופרית עברה השרשה מושלמת...‬
‫אבל לצערי כבר אין דופק.‬
‫תראו.‬
‫ידעתי. לא הרגשתי כלום בזמן האחרון.‬
‫העובר רק בגודל ארבעה מ"מ.‬
‫ההליך בעיקרון בלתי מורגש.‬
‫חשבתי שהרגשתי משהו.‬
‫הנה.‬
‫לפחות נוכל לצפות להפלה ספונטנית‬
‫בשלב מוקדם כל כך.‬
‫אין גרידה בשלב הזה.‬
‫אני ממש מצטערת שאין לי‬ ‫חדשות טובות יותר בשבילכם.‬
‫זה לא באשמתך.‬
‫בבקשה, תיכנס.‬
‫מלבד ההשפעה הפסיכולוגית‬
‫יש עומס עצום מהטיפול ההורמונלי.‬
‫אסור להמעיט בערכו.‬
‫אני בסדר.‬
‫הגוף צריך מנוחה עכשיו.‬
‫אפשר להציע משהו?‬
‫אחרי הניסיון הרביעי לכל היותר‬ ‫אני תמיד מציעה לעשות צעד אחורה.‬
‫ולשקול את התוכניות שלכם בחיים.‬
‫אתם יודעים‬
‫שניסיונות נוספים לא יסובסדו, כן?‬
‫אולי תוכלו לעשות משהו נחמד יחד.‬
‫אולי תיסעו לחופשה נחמדה.‬
‫השתתפות עצמית של 954‬ ‫להפריה חוץ-גופית חוזרת,‬
‫חמישים על הייעוץ‬
‫ועוד 250 על שימור ואחסון הזרע.‬
‫בסך הכול 1,254 אירו.‬
‫זה לא עובד היום.‬ ‫-אליס, תוכלי להשתמש בשלך?‬
‫המגבלה שלי נמוכה מדי. אפשר בעברה?‬ ‫-בטח. אתן לך את החשבונית.‬
‫היי.‬
‫שלום.‬
‫-שלום.‬
‫אני תכף באה.‬
‫- מבוסס על הסיפור הקצר "כך דברים עובדים"‬ ‫מאת פטר שטאם -‬
‫תאותתי. המעבורת שם.‬
‫בטוח?‬
‫כן, יש...‬
‫כן. זו הייתה היציאה לנמל.‬ ‫-נראה לי שזו היציאה הבאה.‬
‫היה שלט עם ספינה.‬
‫פספסנו.‬
‫כן, אבל כתוב "פורטו".‬ ‫"פורטו" זה נמל, נכון?‬
‫אני לא רואה. שכחתי את העדשות. רוצה לנהוג?‬
‫זה כדאי?‬
‫יש לה מדחף בורג חדש.‬
‫איך ספינה יכולה להפליג עם בורג?‬
‫הזיזו את דוכן הכרטיסים.‬ ‫-טוב.‬
‫מה קרה לאוהל?‬
‫זרקת אותו?‬
‫כשעברנו דירה.‬
‫הוא היה שבור.‬
‫זו לא הדרך לחניון הלילה?‬
‫לא, זה מקום אחר.‬
‫מר ינצ'ק.‬
‫מר ינצ'ק? כן?‬
‫כן.‬
‫אבל זה לא... זה חסין בפני נזילות, נכון?‬
‫כן.‬
‫כן... אז...‬
‫אפשר רק לחכות.‬
‫מחר יהיה יותר טוב.‬
‫יורד גשם זלעפות בווינה.‬
‫כן, תודה בכל מקרה. להתראות.‬
‫שכחתי להגיד שזה גם מרכז לטיפול בחשיפה.‬
‫כדאי שנשאל אם זה הבית הנכון.‬
‫זה היה מהיר, נכון?‬
‫בהחלט.‬
‫מזל שלא לקחנו את המכונית שלי.‬ ‫היינו צריכים לטעון אותה.‬
‫הוא תמיד באייפון.‬
‫דוד, קדימה.‬ ‫תוריד את הטלפון, תצא. הגענו.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫וואו, קיבלנו בית מדהים.‬ ‫-באמת?‬
‫תראה. לוחית רישוי של וינה.‬
‫הם בכל מקום.‬
‫בטח יש חנות. השכן קנה משהו.‬
‫ליד הכניסה.‬
‫כן. אתה...‬
‫שנדליק את הגריל?‬ ‫-כן!‬
‫אז עכשיו אני רוצה המון פחמימות‬ ‫ושמן זית וגראפה.‬
‫ולאכול יחד את הקינוח כי את לא רוצה קינוח,‬
‫ובסוף תאכלי הכול.‬
‫היי...‬
‫יש לנו כסף לזה?‬
‫נראה לי שיש לנו כסף לטירמיסו.‬
‫אני מתכוונת לחופשה.‬
‫שאלה שגויה. אנחנו צריכים את זה עכשיו.‬
‫אני אתקלח.‬
‫מה יש?‬
‫אני חמדן?‬
‫הייתי אומרת שאתה נהנה מהאוכל. זה נחמד.‬
‫סבתא שלי הייתה אומרת:‬ ‫"הוא לא צריך אישה, רק קינוח."‬
‫טעית בגדול.‬ ‫-היא הייתה רואה את זה אחרת עכשיו.‬
‫היא הייתה רואה אותי עם כזאת אישה יפה.‬
‫אימא, אני לא מצליחה להירדם.‬
‫את לא יכולה להיות בשקט לשנייה אחת?‬
‫כמעט 22:30.‬
‫ריח השום שלך נעים מאוד.‬
‫זה שומר על הנעורים.‬
‫סבתא שלי הייתה אוכלת שן שום ביום.‬
‫אני רוצה להיות איתכם!‬
‫אימא!‬
‫אין רגע של שלווה.‬ ‫אפילו לא ב-22:30. אפילו לא אז.‬
‫אף אחד לא ישכיב אותי לישון.‬ ‫אפילו לא ב-22:30. אפילו לא אז.‬
‫לא מספיק אלכוהול.‬ ‫אפילו לא ב-22:30. אפילו לא אז.‬
‫מספיק עם הדרמה.‬
‫את תמיד עושה עניין. למיטה. מהר!‬ ‫-אנחנו צריכים לקחת את זה איתנו.‬
‫אימא, אפשר גלידה?‬
‫לא לפני ארוחת הצוהריים, מותק.‬
‫מתי ארוחת צוהריים?‬
‫רק אחרי 9:00.‬
‫מר ינצ'ק, בוקר טוב.‬ ‫בדיוק עמדתי להתקשר אליך. כן?‬
‫מזג האוויר השתפר?‬
‫אולי אחר הצוהריים.‬ ‫בקשר למרתף כן.‬
‫כשהמרתף במצב כזה, הוא חסר תועלת מבחינתנו.‬
‫וזה ממש לא נוח,‬ ‫כי יש לנו המון דברים לאחסן.‬
‫יהיה נהדר אם תסיים את הקירות‬
‫לפני שנחזור מהחופשה‬ ‫ולפחות תרצף את החדר הגדול.‬
‫אפשר ביס?‬
‫כן, ברור.‬
‫כן?‬
‫אף אחד לא רואה את המרתף והמחיר הוא חצי.‬
‫קחי הכול. עליי.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫תודה!‬
‫הוא עדיין ישן.‬ ‫-סלחי לי.‬
‫סליחה, שכנה, זה הקרואסון שלך?‬
‫כן, אל תדאגי.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫ממש יפה מצדך. סליחה.‬
‫כן. אעביר לך את הצעת המחיר על המרצפות,‬
‫אז זה יהיה אצלך בכתב.‬
‫כן.‬
‫דניס, בואי! אימא רוצה לעשות בננה-יאמה...‬
‫אני צריכה לעשות פראניאמה.‬
‫היא עושה בננה-יאמה.‬
‫להתראות.‬
‫דניס, תעזבי את אימא בשקט.‬ ‫היא צריכה לעשות בננה-יאמה.‬
‫בסדר גמור אם לא נסיים כרגע את עליית הגג.‬
‫נוכל לבנות שם חדר גדול בהמשך.‬
‫מרווח מאוד, בעיצוב פתוח, טוב?‬
‫אני אשמח אם יהיה לנו רק גג.‬
‫טוב...‬
‫תבואו איתי לבריכה?‬
‫אנחנו הולכים לים, כמו תמיד ביום הראשון.‬
‫למה?‬
‫ככה זה.‬
‫תעשי את זה אחר כך.‬ ‫גם ככה את לא יכולה להתרכז.‬
‫אפשר לנפח את הדוקרודיל?‬
‫"קרוקודיל", לא "דוקרודיל".‬
‫גם הווינאים ערים.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב.‬
‫בוקר טוב.‬
‫קריסטל, איפה המשאבה?‬
‫בבית.‬
‫לא ייאמן. מי ארז?‬
‫לא אתה.‬ ‫-אני צריך לנפח את זה בעצמי עכשיו?‬
‫מספיק עם הטון הזה.‬
‫אתה יכול, אבא. אתה יכול.‬
‫אתה הכי חזק!‬
‫זה לא כל כך נורא.‬
‫זה הזנב.‬
‫הוא נראה גדול יותר ממה שהוא באמת.‬
‫דוד. צא משם.‬
‫אני לומד!‬
‫תחטוף אלרגיה לצל!‬
‫יודעת מה? תעשי את זה‬ ‫ואני אבדוק אם אפשר להחליף את הבית.‬
‫טוב?‬
‫אדוני?‬ ‫-שאלה.‬
‫כן. בבקשה.‬
‫אפשר...‬
‫להחליף את...‬
‫להחליף את הבית?‬
‫שנדבר גרמנית?‬
‫כן, מעולה.‬
‫רציתי לדעת אם אפשר להחליף את הבית.‬
‫יש בעיה?‬ ‫-כן, אני...‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-בוקר טוב!‬
‫היי, שכן.‬
‫שלום.‬
‫אנחנו מעדיפים...‬
‫אנחנו אוהבים יותר שמש בבוקר.‬ ‫-אין בעיה. אבדוק במערכת שלנו.‬
‫רגע. זה בגללנו?‬ ‫-לא. אנחנו רק רוצים יותר שמש בבוקר.‬
‫אז נעבור.‬ ‫-לא בא בחשבון.‬
‫עוד... מיטה לילדים.‬
‫אין מיטה לילדים, אז...‬
‫המיטה לילדים בבית שלנו.‬
‫בבית שלכם?‬
‫יש לנו בית נחמד.‬ ‫קצת יותר קטן אבל יש המון שמש.‬
‫איך שתרצה.‬
‫יודעת מה? לא משנה. נישאר בבית.‬
‫טוב. אז אשלח מישהו שייקח את המיטה.‬
‫לא. אנחנו יכולים לעשות את זה, נכון?‬
‫בטח.‬
‫רומד.‬ ‫-ניקלס.‬
‫היי.‬ ‫-שלום.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן, אני בסדר.‬
‫כואב לך הגב?‬
‫סליחה?‬
‫כואב לך הגב מהסחיבה?‬
‫אל. זה לא כבד מספיק בשביל.‬
‫אין לדעת איתכם העירוניים, מה?‬
‫זאת את.‬
‫האישה העצובה.‬
‫למה עצובה?‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫איך קוראים לך?‬
‫אני דניס.‬
‫וכשאהיה גדולה, אהיה גולשת סקי.‬
‫דניס, בואי הנה! עדיין צריך למרוח קרם הגנה.‬
‫חייבת ללכת.‬
‫דובונית גומי.‬
‫הכרת חברה חדשה?‬
‫לא הייתה דרך להתחמק מזה.‬
‫מה איתך? הצלחת?‬
‫אמרו שהם מלאים.‬
‫היא דווקא ממש מתוקה.‬
‫והמבטא שלהם קורע מצחוק.‬
‫בואי נטפס על הביכל אחורה.‬ ‫-סליחה?‬
‫בואי נטפס על הביכל אחורה.‬
‫כואב לי הגב, בחורונת.‬
‫איפה למדת את זה?‬
‫לעזאזל, תרדי ממני.‬
‫אני רוצה לחזור למים.‬
‫בחורונת... לא אכפת לי מה זה,‬ ‫אבל זה בדיוק מה שאני.‬
‫בחורונת...‬
‫אני נראית עצובה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫תהיתי אם זה מה שאני משדרת.‬
‫שטויות.‬
‫את יפהפייה.‬
‫כמו בחורונת.‬
‫אל תפחדי! תיכנסי!‬
‫לא צריך לפחד מהמים.‬
‫זו חופשה!‬
‫הגעתם רק אתמול.‬ ‫-כן.‬
‫אתם מווינה, נכון?‬ ‫לוחית הרישוי שלכם מווינה.‬
‫אבל אתם לא נשמעים וינאים, אני חייב להגיד.‬
‫כן, עבדתי שם כמה שבועות.‬
‫אז הכרתי את אשתי ונתקעתי שם.‬
‫ובמה אתה עוסק?‬ ‫-אני עובד סוציאלי.‬
‫וואו. כבוד.‬
‫אני לא הייתי מסוגל.‬
‫ואתם?‬ ‫-עבודות מתכת.‬
‫תשעה עובדים.‬
‫העסקים מצליחים.‬ ‫-מגניב.‬
‫איפה?‬ ‫-בהאל. אתה מכיר...‬
‫טירול. אנחנו מטירול.‬ ‫-הייתי בטירול כל חורף כילד.‬
‫אני יותר טוב מכם בסקי. כן.‬ ‫-אשמח לראות.‬
‫הגברת.‬
‫קצת נשרפת, מה? קריסטל.‬
‫כן, יש לי עור חיוור. אליס.‬ ‫-אז אליס. רומד. היי.‬
‫תודה.‬ ‫-חופשה נעימה!‬
‫לחיים!‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫מה את עושה, שאת מביאה את המחשב לחופשה?‬
‫סליחה?‬
‫מה את עושה... לפרנסתך?‬
‫את תמיד על הלפטופ בגינה.‬
‫זה לא בגלל העבודה. אנחנו בונים בית.‬
‫בתולה עם אופק דגים. בטוח.‬
‫דגים בגלל העור הרגיש.‬ ‫בתולה כי את מתמקדת בעבודה.‬
‫בתולה זה נכון.‬ ‫אני עובדת בבנק. שירות לקוחות.‬
‫קריסטל בדיוק הוציאה תעודה באסטרולוגיה.‬
‫והיא עושה ניתוחים מאז.‬ ‫-מגניב.‬
‫כן.‬
‫אין לכם ילדים, נכון?‬
‫לא.‬
‫יש לכם מזל.‬ ‫-כן.‬
‫אימא! אבא!‬ ‫-כן... אולי זה לא בכוכבים שלנו.‬
‫כנראה!‬ ‫-עכשיו!‬
‫טוב, בואי נלך.‬
‫נתראה?‬ ‫-כן.‬
‫אימא! אבא!‬ ‫-ביי.‬
‫אתה משחק טניס?‬
‫כן.‬ ‫-בוא נשחק.‬
‫בטח. כן.‬ ‫-מעולה.‬
‫גדול.‬
‫נתראה.‬
‫כל הכבוד, דוד. שוב עצבנת את דניס?‬
‫גנן גידל דגן בגן.‬
‫זה היה בסדר, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫גנן גידל דגן בגן.‬
‫אני תמיד חושב להזמין דג,‬ ‫אבל בסוף מזמין פסטה.‬
‫בוא נזמין שתייה קודם.‬
‫למה בכלל יש להם ילדה?‬
‫ככה ההורים יכולים לפחות לנהל שיחה.‬
‫הם בטח מקנאים בנו כרגע.‬
‫כן, אולי.‬
‫ערב טוב.‬
‫אנחנו רוצים בקבוק של יין הבית.‬
‫אדום? לבן?‬
‫אדום.‬ ‫-טוב, מושלם.‬
‫אביא את היין ואחזור לקחת את ההזמנה.‬
‫הייתי אומרת שאתה באופק תאומים.‬
‫למה?‬ ‫-כי אתה תמיד מזמין שתי מנות.‬
‫את לא יכולה... את יודעת כמה אכלתי?‬
‫כן, אני יודעת. הייתי איתך.‬
‫היי, בוא. נעשה את זה עכשיו.‬ ‫-מה?‬
‫שם.‬
‫לא.‬
‫כן.‬ ‫-אני לא מסוגל לזוז.‬
‫לא, באמת, אני לא מסוגל. תפסיקי! בבקשה, לא.‬
‫אני רוצה ללכת לישון.‬ ‫-זה כל כך קל.‬
‫תראי, אין פה אף אחד.‬
‫זה מה שנפלא.‬
‫כן.‬
‫למה לא מרחת קרם הגנה?‬ ‫-מרחתי. אבל רק פעם אחת.‬
‫תסתובבי, בבקשה.‬
‫אוי.‬
‫את לא מזל דגים. אולי מזל סרטן.‬
‫גם אתה מוציא תעודה?‬
‫מה הילד עשה היום?‬
‫הוא היה בבית. הוא אמר שהוא למד.‬
‫אני לא מצליח לדבר ללב שלו.‬
‫אני עומד לאבד את הסבלנות. אני אומר לך.‬
‫בגיל הזה היו לי רק מאיות בביה"ס.‬
‫שיחקתי כדורגל, טניס,‬ ‫עזרתי לאבא בעבודה בקיץ.‬
‫אתה לא יכול להשוות ביניכם.‬ ‫-למה לא?‬
‫הוא כבר לא ילד.‬
‫הוא כן. הוא רק בן 13.‬ ‫-אותי לא לקחו לחופשה.‬
‫הוא בפנים, הוא אפילו לא ראה את הים.‬
‫לפחות הייתי לוקח לו את הטלפון,‬ ‫אבל אני לא קובע.‬
‫בחייך, אל תהיה כזה. זה רק שלב חולף.‬
‫אני מקווה.‬
‫וכולנו עברנו את זה. גם אתה.‬
‫הוא יתגבר על זה.‬
‫הוא היה כזה ילד נהדר.‬
‫- אספלט הוא חברי היחיד -‬
‫שיט.‬
‫טובי בדיוק התחיל תיכון, נכון?‬
‫כן, יופי.‬
‫טוב לשמוע.‬
‫יפה.‬
‫רציתי לדבר איתך כי...‬
‫היו כמה שינויים בתקציב שלנו ואני... כן.‬
‫ורציתי לבקש ממך‬
‫להעיף מבט בחוזה שלנו שוב ולחשוב‬
‫אם נוכל להעלות את מגבלת האשראי שלי‬ ‫ב-15,000 נוספים.‬
‫אני אומרת ללקוחות כבר שנים,‬ ‫ועכשיו אני באותו מצב.‬
‫איזו הפתעה.‬
‫היי, רומד, תוכל לעשות טובה‬ ‫ולהביא לי את שמן האגוזים?‬
‫איזה?‬
‫כן, יופי.‬
‫תודה, מר וגנר.‬
‫יופי.‬
‫אחזור לעבודה ביום שני.‬
‫נוכל להיפגש ב-9:30. זה מתאים?‬
‫זה שאני משתמשת בו.‬
‫מזג האוויר מושלם.‬
‫אי אפשר לזוז מרוב בקבוקים.‬
‫כן, גם לך. להתראות.‬
‫תוכל למרוח לי קרם על הגב, בבקשה?‬
‫סליחה.‬
‫סליחה?‬
‫זה היה בחוץ.‬
‫על הקו.‬
‫לא.‬ ‫-כן, זה היה על הקו.‬
‫לא נראה לי.‬
‫שנעשה מחדש?‬
‫זה תמיד אותו הדבר איתך.‬
‫טוב, מחדש.‬
‫זה היה יותר מזל משכל, אבל זה בסדר.‬
‫מהר, לפני שאתחרט על ההצעה שלי.‬
‫תחזרי בך על מה שאמרת.‬
‫אין סיכוי.‬
‫את ממש לא יודעת להפסיד.‬
‫הרגע ויתרתי על לשחק מחדש.‬
‫אפילו נתתי לך לנצח בכמה סטים‬ ‫כדי שיהיה משחק מעניין.‬
‫אפשר קצת, בבקשה?‬
‫בטח.‬
‫אני עצובה היום.‬
‫למה?‬
‫לא תמיד יודעים למה.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אפשר קצת?‬
‫בבקשה, ילדה משוטטת.‬
‫מה זו "ילדה משוטטת"?‬
‫זו ילדה שכל הזמן בורחת.‬
‫דוד?‬
‫ממה?‬
‫לא תמיד יודעים.‬ ‫-דניס?‬
‫זה נכון.‬ ‫-כן.‬
‫סליחה. איפה דוד שוב?‬ ‫בואי, דניס, מותק. אליס צריכה לעבוד.‬
‫לא, בכלל לא.‬
‫סליחה, בטח ציפיתם לקצת יותר שלווה.‬
‫לא, לא ציפינו.‬
‫אל תדאגי.‬
‫בואי, דניס, קדימה.‬
‫את כל הזמן בורחת.‬
‫להתראות, סליחה!‬
‫אימא, למה הלכת לשכנים עירומה?‬
‫אני לובשת מכנסיים.‬
‫איפה דוד עכשיו? דוד?‬
‫דוד?‬
‫הנה אתה.‬
‫אני הולך לשחות. רוצה לבוא?‬ ‫-אני לא רוצה ללכת לשחות.‬
‫רוצה לשחק טניס?‬
‫אני לא רוצה לשחק טניס.‬
‫יש מסלול טיפוס הרים לא רחוק מכאן.‬ ‫אם אתה רוצה. אולי תאהב את זה.‬
‫קודם הקניון, אחר כך ארוחה נחמדה‬
‫ואז גם נעביר ערב ממש נחמד.‬
‫למה "גם"?‬
‫אמרתי "גם"?‬ ‫-כן.‬
‫לא יודע למה אני כל כך במתח כרגע.‬
‫שלום.‬
‫שוב את?‬
‫רוצה לשחק איתי?‬
‫טוב, אבל קצת.‬
‫טוב.‬
‫אכפת לך?‬ ‫-לא.‬
‫את במקהלת ילדים?‬
‫אם אני במקהלת ילדים? לא.‬
‫לא.‬
‫למה, מה איתך?‬
‫כן.‬
‫כן?‬
‫"אבינו שבשמיים‬
‫יתקדש אביך"‬
‫יופי. נחמד מאוד.‬
‫ועכשיו נתפלל.‬
‫למה שנתפלל?‬
‫את לא הולכת לכנסייה?‬ ‫-לא.‬
‫אבל אז המשאלות שלך לא יכולות להתגשם.‬
‫כן, אולי.‬
‫אפשר?‬
‫כבר ערב בשבילך.‬
‫כן.‬
‫דניס! חכי... תעצ...‬
‫דניס...‬
‫את מוכנה להחזיר לי את המשקפיים שלי?‬
‫חכי שנייה.‬
‫דניס. תו...‬
‫דניס...‬
‫דניס, זה..‬
‫שיט.‬ ‫-את לא אמורה להגיד "שיט".‬
‫דווקא כן. שיט.‬
‫דניס!‬ ‫-הן היו יקרות בטירוף.‬
‫השתגעת? לא שוחים בלי מצופים!‬
‫היא אמרה שהיא תשגיח עליי.‬
‫לא ידעתי שהיא...‬ ‫-את תעשי לי התקף לב.‬
‫אני מצטערת.‬
‫זה בסדר. איך יכולת לדעת?‬
‫קדימה!‬
‫אימא.‬
‫תצטרכי ללמוד שחייה אחרי הכול.‬
‫זבל!‬
‫בניתי מרתף יינות. זה השתלם.‬
‫יש לנו...‬
‫הוא נראה נהדר. יש לנו...‬ ‫שמנו שם טוף געשי.‬
‫זה נראה מדהים.‬
‫מרתף יינות ממש עתיק?‬
‫לא ממש. הוא נבנה ב-2009.‬ ‫אבל הוא נראה קצת כמו מרתף יינות עתיק.‬
‫מה עם הטמפרטורה?‬ ‫-מערכת קירור.‬
‫בחדר נפרד. לא רואים ולא שומעים אותה.‬
‫וואו, מטורף.‬
‫תראי כמה שהפרחים האלה יפים.‬
‫תראי.‬
‫בואי נמהר הביתה.‬
‫המרתף הוא הממלכה שלי.‬
‫כשאני רוצה שקט, אני נכנס לשם.‬ ‫זה רק שלי. זה נפלא.‬
‫אני מבין למה אתם לא רוצים ילדים.‬
‫היית מעדיף אישה אחרת?‬
‫היית מעדיף לשכב עם קריסטל?‬
‫אני לא צריך מרתף יינות,‬ ‫אבל לא הייתי מתנגד לסאונה.‬
‫זה לא כל כך יקר.‬
‫גם את אוהבת סאונות.‬
‫אנחנו צריכים לעשות את זה ממש נחמד.‬
‫אולי... אגם שחייה קטן.‬
‫אם הכול יסתדר, נוכל לשים...‬ ‫קרפיונים בפנים.‬
‫את מכירה דגי קוי?‬
‫הם די יקרים, אבל...‬
‫אליס?‬
‫שלום.‬ ‫-היי.‬
‫לפעמים אני חושבת שכדאי למכור אותו.‬
‫לא ידעתי שרק מי שיש לו‬ ‫שלושה ילדים ראוי לבית.‬
‫גם לנו מגיעים חיים טובים.‬
‫גם בלי ילדים.‬
‫אבל אני לא רוצה בית. או כלב.‬
‫או סאונה או ויברטור במקום ילד.‬
‫אתה לא מבין בכלל?‬
‫לא דיברנו על הכול מאז צ'כיה ותרומת הביצית.‬
‫או שנאמץ, אבל את לא רוצה לשמוע על זה.‬
‫לא, אני לא.‬
‫אני רוצה משלנו או בכלל לא.‬ ‫אני כזאת אגואיסטית.‬
‫אני רוצה את התאים שלי ואת התאים שלך.‬
‫השיער שלי, העיניים שלך.‬
‫אני רוצה אותנו.‬
‫מה רע בשיער שלי?‬
‫אתה תמיד חייב להתחמק.‬
‫עם הבדיחות והגוף שלך.‬
‫אני מבין אותך. לגמרי.‬ ‫גם אני רוצה מאגר גנים קטן משלנו,‬
‫רק משנינו, שיתרוצץ בגינה שלנו.‬
‫אבל חייבים להכיר בעובדה‬ ‫שהמשאלה שלנו עלולה לא להתגשם.‬
‫אתה מדבר איתי כמו פסיכולוג גרוע.‬
‫אבל אני לא זו שצריכה טיפול.‬
‫כמו בסרטים, מה?‬
‫עשיתי כזאת סצנה.‬
‫אני מבין אותך.‬
‫אל תגיד את זה כל הזמן.‬
‫קדימה. קומי.‬
‫אני ממש רוצה לשכב איתך.‬
‫נו, טוב. אני תמיד בעבודה.‬
‫משפחה, אין זמן לשום דבר.‬
‫למה ויתרת על זה?‬
‫לא יודע. אין לי מושג.‬
‫ניסיתי.‬
‫בסדר, קסדות.‬ ‫אם אתם צריכים. אין לדעת.‬
‫איך זה עובד?‬ ‫-בדיוק. תהדק את זה.‬
‫בסדר, אלה נעלי הגיבוי שלי. תמדוד אותן.‬
‫אל תהיה מופתע,‬ ‫זה מתאים אם זה לוחץ על הבהונות.‬
‫הדוק כמו שצריך.‬
‫זה טוב, אחרת לא תרגיש את הסלע.‬
‫בוקר טוב!‬
‫אנחנו רוצים לנסות את מסלול הטיפוס‬ ‫ברוקה דוריה.‬
‫זה היה הרעיון שלו.‬
‫בטח.‬
‫נחמד.‬
‫לא נראה לי שהרעיון מצא חן בעיניה.‬
‫שנלך מחר? בסדר מבחינתי.‬
‫זה בסדר.‬
‫אז...‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-כן.‬
‫אם אתה אומר.‬
‫זה נראה בסדר?‬
‫כן. היי, אבל אני לא חוטף את האשמה.‬ ‫בסדר? רק שתדע.‬
‫היא תירגע.‬ ‫-כן?‬
‫אתה בחופשה עם רומד?‬
‫שנים שאני רוצה לחזור לטפס.‬
‫שיט.‬
‫הלו?‬
‫כן.‬
‫סליחה?‬
‫אבל מר ינצ'ק אמר שההצעה עדיין תקפה.‬
‫ה...‬
‫מה?‬
‫בנינו על זה.‬
‫אנחנו לא אשמים שהתקינו את הרעפים לא נכון.‬
‫לא אתן לך לקרוא לי נאיבית.‬
‫היית מדבר ככה לבעלי?‬
‫כן.‬
‫כן, אני רוצה לדעת... כן.‬
‫אני ממש לא מתכוונת להירגע!‬
‫חרא.‬
‫סליחה, סיימתי. נגמר.‬
‫אני לא מבינה את הקטע ביוגה. ואתה?‬
‫לא.‬
‫אני לא יכולה להכריח את עצמי להירגע.‬
‫הדבר היפה היחיד בחיים הוא מוזיקה.‬
‫אם תוציאי לי את האוזניות,‬ ‫אוציא לך את הריאות.‬
‫לא התכוונתי לעשות את זה.‬
‫הסוללה המזוינת ריקה בכל מקרה.‬
‫הצורה שזרקת את הטלפון עכשיו...‬ ‫כל כך מגניב.‬
‫תשרפי את הגשרים.‬
‫צעד אחד קטן...‬
‫ואני לא אהיה יותר.‬
‫לא יישאר ממני שום דבר.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫כלום. רק אומר.‬
‫היי.‬
‫איפה היית?‬
‫לא הצלחתי לתפוס אותך.‬
‫את בסדר?‬
‫הגג...‬ ‫-אני אדליק את הגריל.‬
‫אנחנו מוזמנים.‬
‫לא הבאתי את זה סתם.‬
‫לא נישאר הרבה זמן. מבטיח.‬
‫אבא, אני כל כך רעבה.‬
‫אל תתקרבי.‬ ‫-היי!‬
‫זה ממש חם.‬
‫עוד כמה זמן?‬
‫אין לי שקט אפילו על הגריל.‬
‫שלום.‬
‫איפה אליס?‬
‫היא מוסרת ד"ש, אבל היא חטפה מכת חום.‬
‫מסכנה. היא צריכה לשתות הרבה.‬
‫גם את. קחי משם בירה.‬
‫איך מתקדמת הבנייה?‬
‫לא משהו. הגג יקר מהצפוי.‬
‫כן, אני יודע.‬ ‫תמיד הבקשות המיוחדות. תיזהרו.‬
‫נהיו לי שיערות שיבה בן לילה‬ ‫כשבנינו את הבית.‬
‫הן הופיעו פתאום.‬
‫זה היה נורא.‬
‫אבל כל הבקשות המיוחדות היו הרעיון שלך.‬
‫לאיזה אדם נורמלי יש חדר יוגה בבית?‬
‫לא תאכלי נקניקייה?‬
‫לא.‬
‫אני רק רוצה להיות לבד כרגע.‬ ‫-להיות לבד זה לא נחמד.‬
‫זה מה שאני חושבת.‬
‫את עדיין כועסת עליי בגלל המשקפיים?‬
‫כן.‬
‫את יכולה לקחת אותם.‬
‫כל כך חשוך.‬
‫אני פוחדת שסערה מתקרבת.‬
‫בואו נשתה פרוסקו.‬
‫אני צריכה לאכול ארוחת ערב,‬ ‫אחרת לא אקבל גלידה.‬
‫איזה גוף יש לו!‬
‫בואי, מתוקה.‬ ‫-אפשר גלידה?‬
‫ב-2010 הוא היה מדהים.‬ ‫הטעמים היו מדויקים לחלוטין.‬
‫גוף חלק ונעים. הוא נמס בפה.‬
‫נפטון במרכז השמיים. אוי ואבוי.‬
‫למה?‬
‫הפותחן הוא בדיחה.‬
‫שתית הרבה מים?‬ ‫-היי.‬
‫למה?‬
‫שבי. תשתי יין טוב. זה עוזר לכל דבר.‬
‫האמת היא שבאתי לאכול גלידה.‬ ‫-רגע...‬
‫יש לנו פיסטוק עם אופק של סטרצ'יאטלה.‬
‫אתה כזה אידיוט.‬
‫נשמע מעולה.‬
‫בואו נעשה הורוסקופ זוגי.‬
‫מקום ותאריך לידה.‬ ‫-דוד, תאכל עוד קצת.‬
‫שנים עשר בספטמבר 1979, ליד האנובר.‬
‫האנובר.‬
‫רואה? אמרתי לך. שעה?‬
‫לא יודעת.‬
‫אופק דגים. אין צורך לחשב.‬
‫הינה, הגלידה שלכם.‬ ‫-תודה.‬
‫בסוף אנחנו רעבים?‬
‫אתם באמת שילוב פיקנטי.‬
‫קשת ובתולה.‬
‫והשמש שלו, זאת השמש שלך...‬
‫בהיבט מרובע לנוגה שלך, אוי ואבוי.‬
‫באיזה מובן?‬
‫יש פה צמידות שבתאי-שמש-כוכב חמה.‬
‫זה מראה על הרבה משמעת וצניעות.‬
‫אבל שבתאי שלך בהיבט מרובע לירח.‬
‫זה יכול להיות בעייתי‬ ‫כשמנסים להביא ילדים ו...‬
‫קריסטל, את מגזימה, לא?‬
‫אתה לא סובל שאני טובה ממך במשהו.‬
‫לא כל אישה בנויה למשפחה.‬
‫בואי נניח לזה.‬
‫רציתי להגיד משהו חיובי על המצב.‬
‫לנסות כל כך הרבה פעמים בלי להצליח...‬
‫נורא.‬
‫אף פעם לא מסתפקים במה שיש.‬ ‫מבחינתנו זה ההפך.‬
‫בדיוק מלאו לדוד 17. זו הייתה תאונה.‬
‫תודה, מספיק.‬
‫תירגעו. הכול יסתדר.‬
‫זה לא סביר.‬
‫לא סביר ולא נעמוד במחיר.‬
‫לא כל אישה צריכה להיות אימא‬ ‫כדי להיות אדם שלם.‬
‫הגוף שלך יותר חכם.‬ ‫-את יכולה בבקשה להיות בשקט?‬
‫סליחה. היא מדברת ומדברת‬ ‫ואף פעם לא מקשיבה למה שהיא אומרת.‬
‫הטבע לא פעם חכם מאיתנו.‬ ‫-מספיק, בבקשה.‬
‫הבעיה היא שהאמנו שאנחנו חכמים מהטבע.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הייתי פעם בהיריון. בלי לתכנן. רק מאהבה.‬
‫היינו פה בסרדיניה. קמפינג.‬
‫בדיוק התחלנו לצאת.‬ ‫-אליס.‬
‫כזאת חופשה נחמדה, אבל ירד גשם כל הזמן.‬
‫מה זה עניינם?‬
‫הסכמנו שאנחנו עדיין לא מוכנים.‬
‫שאנחנו לא ממש מכירים.‬
‫ראיתי את הדופק אצל הרופאה,‬ ‫אבל הפניתי את המבט מהר.‬
‫הפלתם אותו? אוי.‬
‫תבכי. זה עוזר.‬
‫זה לא נכון. אני מנסה כבר שנים.‬
‫די קר, לא?‬
‫אבל מזג האוויר מחר שוב יהיה נהדר.‬
‫אין ייעוץ אסטרולוגי לאופן שבו נמשיך הלאה?‬
‫היא קתולית.‬
‫זה היה ברור אז.‬
‫אני לא יודע למה את מדברת על זה‬ ‫עם זוג שרק הכרנו, אבל בסדר.‬
‫אתה התחלת.‬
‫אמרתי לרומד כשהלכנו לטפס‬ ‫שאני צריך לדבר עם מישהו.‬
‫יכולת לדבר איתי.‬
‫לא נגעת בי חודשים.‬
‫אני מגעילה אותך?‬
‫היי, את מגזימה.‬
‫פשוט אין לי מצב רוח כרגע. אני לא יודע.‬
‫אתה פוחד ממני.‬
‫את מטורפת.‬
‫זה נכון.‬
‫כי אתה לא יכול לגרום לזה לקרות.‬
‫כי הזרע המחורבן שלך איטי מדי.‬
‫תחזרי בך עכשיו.‬
‫את רוצה לשכב איתי רק כי את רוצה ילד.‬
‫תחזור בך.‬
‫לא אני התחלתי.‬
‫הטבע כנראה צודק.‬
‫משהו לא בסדר.‬
‫דגים חרא!‬
‫קפה?‬
‫קודם כול, אתם לא יכולים לשכב 14 יום‬
‫וביום שבו אתם אמורים לשכב,‬
‫אתם צריכים לעשות את זה ב-23:25,‬
‫כי בחצות זה עלול להיות מאוחר מדי.‬
‫זו שעה לא נוחה.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל אין לך חשק לשכב איתו.‬ ‫את בכלל לא רוצה לראות אותו.‬
‫אבל את בכל זאת שוכבת.‬
‫הסיכוי גדול יותר אם את למטה.‬
‫אם כי היית מעדיפה להיות למעלה.‬
‫אז את מכניסה אותו לתוכך.‬
‫הוא לא מסתכל עלייך. את לא מסתכלת עליו.‬
‫ובשביל מה? כלום.‬
‫אז אתם שוב מנסים הפריה חוץ-גופית.‬
‫הרופאים אומרים לך לעשות דברים אבסורדיים.‬
‫הם נותנים לך זריקות ענקיות לבית‬
‫ואז בעלך צריך להזריק לך אותן בתחת.‬
‫וזה מצב כל כך מוזר.‬
‫ואני... אני פשוט לא מבינה את זה.‬
‫איך אפשר... איך אנשים יכולים להמציא‬ ‫כל כך הרבה דברים ואף אחד מהם לא עובד?‬
‫אף אחד.‬
‫הם מתייחסים אלייך כמו לפרה.‬
‫הם רוצים לקחת את הביציות שלך,‬ ‫להכניס אותן לדלי, להכניס זרע‬
‫וזה כאילו... זה כל כך...‬
‫זה כל כך... משפיל.‬
‫היית רוצה להיכנס ככה להיריון?‬
‫לא.‬
‫אני כבר לא רוצה את זה,‬ ‫אני לא רוצה לחשוב על זה כל הזמן.‬
‫לפעמים אני רק מחכה ליום‬ ‫שבו אהיה בת 46 או 47, כש...‬
‫זה ייגמר.‬
‫כי עד אז אני לא יודעת אם נוכל להפסיק.‬
‫אני לא...‬
‫אני לא יודעת אם אני אוכל להפסיק.‬
‫אפשר לקבל את הביציות שלך, בבקשה?‬
‫דוד?‬
‫דוד!‬
‫דוד! קדימה!‬
‫עזוב אותי!‬
‫דוד! מה לעזאזל עשית?‬
‫דוד!‬
‫מספיק! את חוסמת אותי! זוזי!‬ ‫-עזוב אותי! לא!‬
‫לא!‬
‫דוד, מתוק שלי...‬
‫דוד!‬
‫תתעורר, דוד! תתעורר!‬
‫דוד!‬
‫דוד.‬
‫תתעורר! דוד!‬
‫זה סימן טוב או רע?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫שהם עדיין לא חזרו.‬
‫לא יודע.‬
‫הוא אף פעם לא היה במים.‬
‫אף פעם.‬
‫אנחנו כל כך מצטערים.‬
‫נוכל לעזור לכם במשהו?‬
‫לא, אין מה לעשות עכשיו.‬
‫צריך רק לחכות.‬
‫ולקוות שהוא יתעורר.‬
‫עשו לו שטיפת קיבה...‬
‫הוא בלע את כל התרופות בתיק שלנו.‬
‫משככי כאבים, כדורי שינה...‬
‫אפילו את התרופה נגד אלרגיה של קריסטל.‬
‫טוב.‬
‫הוא תמיד היה חנון.‬
‫יש לו הכול, לילד.‬
‫אפשר להגיד שלום לקריסטל?‬
‫לא.‬
‫לא עכשיו.‬
‫אבל תודה.‬
‫שהייתם כאלה שכנים טובים.‬
‫את באה, דניס? אנחנו נוסעים.‬
‫תיכנסי למכונית, דניס.‬
‫רציתם משהו?‬
‫לא, סליחה.‬
‫הוא התעורר.‬
‫לעזאזל, זה בטח קשה.‬
‫מה?‬
‫לשרוף גשרים.‬
‫הוא מרגיש כמו לוזר מוחלט.‬
‫כמוני.‬
‫אני אכין תה, טוב?‬ ‫-כן, בבקשה.‬
‫נוכל להתקין פה חלון?‬
‫מהפנורמיים האלה.‬
‫בטח שאפשר.‬
‫כסף זה לא העניין.‬
‫אני מקווה שאף פעם לא יחסמו לנו את הנוף.‬
‫תרגום כתוביות: דניאל שרמן‬