Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫העליתי את ההצגה הקטנה הזו לראשונה לפני עשור‬
‫בפני קהל שמנה כ-20 אנשים, בעיקר חברים.‬
‫הצגתי אותה בזמן בחירות לנשיאות,‬
‫שימועים בבית המשפט העליון, צעדות ומחאות.‬
‫בכל פעם שאני עולה לבמה, העולם כבר השתנה.‬
‫- ביי, אחותי. - כן.‬
‫אין לי מושג מה יקרה.‬
‫משמעות החוקה בעיניי‬
‫תודה רבה לכולכם שהגעתם הערב.‬
‫שמי היידי. ברוכים הבאים.‬
‫כשהייתי בת 15, נסעתי ברחבי הארץ‬
‫ונשאתי נאומים על חוקת ארצות הברית‬
‫בעבור פרסים כספיים.‬
‫אימא שלי, מאמנת דיבייט, הגתה את התוכנית הזו‬
‫כדי לסייע לממן את לימודיי.‬
‫נסעתי לערים גדולות כמו דנוור ופרזנו.‬
‫זכיתי בהמון כסף,‬
‫ששמתי בקופת החיסכון שלי.‬
‫כך הצלחתי לשלם על כל ההשכלה האקדמית שלי.‬
‫תודה רבה.‬
‫זה היה לפני 30 שנים וזו הייתה אוניברסיטה ציבורית, אבל תודה.‬
‫לפני כמה שנים, חשבתי על החוקה‬
‫בשל כמה סיבות.‬
‫חשבתי שיהיה מעניין לחזור ולראות‬
‫מה אהבתי כל כך במסמך הזה כשהייתי בת 15.‬
‫כי אהבתי אותו. הייתי פנאטית.‬
‫התקשרתי לאימא שלי וביקשתי שתשלח לי את הנאום שלי.‬
‫היא זרקה אותו.‬
‫מוזר בהתחשב בכך שכמו רוב האימהות, היא שומרת הכול.‬
‫בגיל 12 הסתפרתי קצוץ, כדי להיראות כמו אנני לנוקס,‬
‫והיא עדיין שומרת את שקית השיער.‬
‫אבל משום מה היא זרקה את הנאום זוכה הפרסים שלי.‬
‫אז מה שחשבתי לעשות...‬
‫זה להחיות שוב את הנאום,‬
‫ואת התחרות,‬
‫על בסיס מה שאני זוכרת על עצמי בגיל 15.‬
‫הינה כמה דברים שאני זוכרת.‬
‫נוסף על כך שכל דבר הדליק אותי כל הזמן בצורה מפחידה...‬
‫הייתי אובססיבית למכשפות, ולציד המכשפות בסיילם,‬
‫ולתאטרון, והינה אני ו...‬
‫תודה רבה.‬
‫וחשוב מכך, לפטריק סווייזי.‬
‫זה היכל הלגיון האמריקאי בוונאטצ'י, וושינגטון.‬
‫עיירת הולדתי, "בירת התפוחים" של העולם.‬
‫זו עיירה קטנה, קצת שמרנית.‬
‫זה לא ייצוג נאמן של ההיכל.‬
‫ביקשתי מחברתי רייצ'ל שתעזור לי לבנות אותו מחדש על פי חלומותיי.‬
‫נראה לי שזה די דומה לסימונים האלה של קורבנות פשע.‬
‫וגם שכחתי דלת.‬
‫וגם זה.‬
‫זה הספר המקורי שבו השתמשתי כדי להתכונן לתחרות.‬
‫"יור ראגד קונסטיטושן". הספר הזה נפלא.‬
‫יש בו כל מיני איורים קטנים שמסבירים לכם את התיקונים.‬
‫הרברט הובר המליץ עליו.‬
‫לאחרונה שמתי לב שזה עותק שפורסם בשנת 1956,‬
‫מה שאומר שלא נכללו בו כל התיקונים,‬
‫אבל זה לא מנע ממני לנצח.‬
‫האמת, לא הפסדתי לעתים קרובות‬
‫כי הייתי ממש טובה בתחרות הזו.‬
‫המתחרה החזקה ביותר שלי הייתה נערה גאונה,‬
‫בקי דובינס, שבכל שנה נשאה נאום‬
‫על החוקה כ"שמיכת טלאים".‬
‫אבל הדבר שבו היא הייתה טובה כל כך,‬
‫היה שכדי לנצח בתחרות, היה צריך להציג קשר אישי‬
‫בין חייך לבין המסמך, ובקי עשתה זאת נהדר.‬
‫היא הייתה מספרת סיפורים מופלאים על סבתה החלוצה‬
‫שלאורך מסעה אכלה אנשים או משהו כזה.‬
‫החלק הזה היה לי קשה הרבה יותר בגיל 15.‬
‫בנערותי הייתי אצורה מאוד מבחינה רגשית,‬
‫ולא רציתי לדבר על סבתא שלי.‬
‫הייתי נואמת בפני אולמות‬
‫מלאים בגברים מבוגרים יותר, לבנים בעיקר.‬
‫הי!‬
‫אתם רבים כל כך.‬
‫בזיכרוני הם תמיד עישנו סיגרים,‬
‫על אף שאני חושבת שלא ייתכן שזה נכון. אשמח אם תוכלו לעזור לי‬
‫ותהפכו כולכם לגברים.‬
‫אז עכשיו כולכם גברים, תודה.‬
‫תודה.‬
‫טוב, עכשיו אתחיל.‬
‫אהפוך לבת 15,‬
‫אבל לא אעשה שום דבר מוזר כדי להציג את עצמי כבת 15.‬
‫אז הינה אני. בת 15.‬
‫- בוקר טוב. - בוקר טוב.‬
‫ברוכים הבאים לגמר האזורי בתחרות הנאומים של הלגיון האמריקאי‬
‫כאן במוצב 10 של לגיון אל-סי-וו בוונאטצ'י, וושינגטון.‬
‫התחרות קיימת כדי לפתח הערכה עמוקה‬
‫לחוקה האמריקאית, בקרב תלמידי תיכון,‬
‫וכדי לסייע להם לממן לימודים.‬
‫אלה הכללים! לתחרות שני חלקים,‬
‫בחלק הראשון, לרשות המתחרים שבע דקות‬
‫לשאת נאום שהוכן מראש‬
‫שיפגין את ההבנה שלו או שלה של החוקה‬
‫ויראה את הקשר האישי‬
‫בין חייהם ובין המסמך המרשים הזה.‬
‫בחלק השני,‬
‫המתחרים ישלפו מהקופסה הזו תיקון לחוקה.‬
‫לא יהיה להם זמן להכין נאום.‬
‫הם יצטרכו לאלתר דיון על התיקון הנבחר.‬
‫זה חלק קשה בתחרות,‬
‫ואני לא אקל על הילדות.‬
‫אנחנו רוצים להראות להן איך יהיה‬
‫כשיטענו בבית המשפט העליון ביום מן הימים.‬
‫המתחרות להיום הן...‬
‫בקי לי דובינס, מלורנס, קנזס,‬
‫שתנאם את נאומה "החוקה היא שמיכת טלאים".‬
‫והיידי שרק, מוונאטצ'י, וושינגטון,‬
‫"הטלת כישופים: החוקה ככור היתוך".‬
‫הבה נמחא להן כפיים לפני שנתחיל. ניפטר מהדחף הזה.‬
‫בסדר! תירגעו.‬
‫תירגעו.‬
‫היידי שרק.‬
‫גשי נא אל הדוכן.‬
‫הזמן שלך מתחיל...‬
‫- עכשיו. - החוקה היא מסמך חי.‬
‫זה מה שיפה בה כל כך.‬
‫היא מסמך חי ולוהט בעל דם חם.‬
‫היא אינה שמיכת טלאים.‬
‫היא חמה ומיוזעת.‬
‫היא כור היתוך.‬
‫אתם יודעים מהו כור היתוך?‬
‫זהו כלי ששמים בו מרכיבים רבים‬
‫ואז מרתיחים אותם עד שהם הופכים למשהו אחר.‬
‫לפעמים זה משהו קסום.‬
‫אז החוקה שלנו היא כמו קדרת מכשפה.‬
‫מן הסתם,‬
‫אתם יודעים הרבה יותר ממני על החוקה‬
‫כי כולכם לחמתם במלחמות. תודה לכם.‬
‫תודה על כך שלחמתם בשביל ארצנו,‬
‫ועל כך שאתם נותנים לי מלגה גדולה כל כך.‬
‫כשאני מביטה בכם‬
‫אני נזכרת בפנטזיה שהייתה לי בילדותי‬
‫על רוצח או אנס שתוקף אותי.‬
‫אנס או רוצח גבר.‬
‫כמוכם.‬
‫בפנטזיה שלי,‬
‫אני משכנעת את האנס או את הרוצח לא לרצוח אותי‬
‫כי אני גורמת לכם לראות שכמוכם, אני בת אדם.‬
‫אתם אומרים, "באתי לרצוח אותך".‬
‫אני אומרת, "לא, תחשבו על זה רגע.‬
‫"בדיוק כמוכם, אני בת אדם".‬
‫ואז בפעם הראשונה אתם רואים אותי כבת אדם.‬
‫אתם אומרים, "אלוהים, את צודקת! את באמת בת אדם!"‬
‫ואז אתם מתחילים לבכות ואני סולחת לכם.‬
‫וקשת מפציעה,‬
‫ואנחנו מטפסים על הקשת ביחד.‬
‫בשלב זה, קבוצה גדולה של חבריי מביה"ס, כבר התאספה ברחוב,‬
‫והם מקנאים בי על כך שאני צועדת על הקשת.‬
‫"למה היא מיוחדת כל כך?"‬
‫"היא לא צריכה ללכת לביה"ס?"‬
‫אני אומרת, "אלווה את האיש המסכן לגן העדן.‬
‫"תיהנו בשיעור ספורט!"‬
‫איך זה מתקשר ל"חוקה ככור היתוך"?‬
‫אז כור היתוך הוא כלי רותך,‬
‫זה פירוש אחד, אבל כור היתוך הוא גם מבחן רציני ביותר.‬
‫מבחן של סבלנות או אמונה.‬
‫מבחן רציני כמו זה שעברנו ביחד‬
‫כשרציתם לרצוח אותי.‬
‫בדיוק כמו במצבנו,‬
‫ניתן לחשוב על החוקה כסיר רותח‬
‫שאליו נזרקנו ביחד אל קונפליקט לוהט ומבעבע‬
‫כדי לגלות במה אנחנו מאמינים באמת.‬
‫זו הסיבה שזה מסמך רדיקלי כל כך!‬
‫לפני 202 שנים, התכנסה קבוצת קוסמים‬
‫ביום קיץ חם להחריד בפילדלפיה‬
‫והם רצו להרוג זה את זה, אבל במקום זאת...‬
‫הם ישבו יחדיו,‬
‫וביחד ביצעו פעולה קולקטיבית של הדמיה אתית.‬
‫או כפי שאני מכנה זאת, "כישוף".‬
‫האם הם עשו הכול כמו שצריך? לא.‬
‫בכלל לא.‬
‫אבל לשם כך נוצרו התיקונים, נכון?‬
‫וזו הסיבה, שלסיכום, ארצה לספר לכם‬
‫על התיקון הקסום והמסתורי מכולם,‬
‫התיקון התשיעי.‬
‫לשון התיקון התשיעי היא,‬
‫"פירוטן של זכויות מסוימות בחוקה,‬
‫"אין לפרשו כאילו הוא שולל‬
‫או גורע מזכויות אחרות, השמורות בידי בני העם."‬
‫אתם יודעים מה זה אומר?‬
‫זה אומר שגם אם זכות מסוימת לא מצוינת בחוקה,‬
‫זה לא אומר שאין לכם הזכות הזו.‬
‫העובדה היא שלא הייתה למנסחי החוקה אפשרות‬
‫לכתוב כל זכות וזכות שיש לנו.‬
‫הזכות לצחצח שיניים זו זכותכם,‬
‫אבל אי אפשר לכתוב מסמך ארוך כל כך.‬
‫הינה דוגמה נוספת. בילדותי,‬
‫הייתה לי חברה דמיונית ששמה ריבה מקנטייר.‬
‫היא לא הייתה מקורבת לזמרת.‬
‫אומנם בחוקה לא מצוינת‬
‫הזכות שלי לחברים דמיוניים כאחת מזכויותיי,‬
‫אבל זה לא אומר שיעצרו אותי על חברותי עם ריבה מקנטייר.‬
‫נכון שזה מדהים? תחשבו על זה רגע.‬
‫החוקה לא מונה את כל הזכויות שלכם‬
‫כי היא לא יודעת מה הן.‬
‫ויליאם א' דאגלס, השופט הדגול של בית המשפט העליון,‬
‫כשהוא דיבר על התיקון התשיעי,‬
‫הוא השתמש במילה "פנמברה".‬
‫ומהי "פנמברה"?‬
‫רבותיי,‬
‫אני כאן, עומדת באור,‬
‫ואתם שם, יושבים בחשכה,‬
‫והמרחב הזה בינינו, כאן בתאורה החלקית,‬
‫החלק המוצל הזה כאן,‬
‫זו "פנמברה".‬
‫אנשים לעגו לדאגלס על הדימוי, אבל בעיניי הוא מוצא חן.‬
‫זו דרך יעילה לחשוב על החוקה,‬
‫ואולי אפילו על חיינו.‬
‫כלומר, אנחנו כאן,‬
‫תקועים בין מה שאנחנו רואים ובין מה שלא.‬
‫אנחנו לכודים ב"פנמברה".‬
‫שתי דקות‬
‫כמו שבילדותי, האמנתי שהחליפו אותי בילדה אחרת.‬
‫אני עדיין חושבת כך,‬
‫אבל אמשיך לחיות כבת אדם‬
‫עד שמשפחתי האמיתית תגיע לקחת אותי.‬
‫אשב לחופי אגם ספיריט שבצל הר סנט הלנס,‬
‫ואמתין למשפחתי האמיתית, הפיות השחייניות,‬
‫שיתפסו ברגליי וימשכו אותי אל מתחת לפני המים.‬
‫ונשחה עמוק מטה עד כמה שנוכל,‬
‫ובדיוק כשארגיש שאני עומדת לטבוע,‬
‫נצוף מעלה באגם אחר, בצד השני של העולם.‬
‫כשאצא אל חופי הארץ הזרה הזו,‬
‫אבין סוף סוף מי אני.‬
‫לכן אני אוהבת כל כך את התיקון התשיעי.‬
‫כי הוא מכיר בכך שהאנשים שאנחנו עכשיו‬
‫הם לא בהכרח מי שנהיה.‬
‫הוא משאיר מקום למי שנהיה בעתיד.‬
‫עשר שניות‬
‫עלינו לקוות שלא נטבע בזמן שאנחנו מנסים להבין את זה!‬
‫תודה רבה לכם. תודה, אדוני.‬
‫תודה.‬
‫בלי מחיאות כפיים, בבקשה!‬
‫עכשיו לחלק של האלתור בתחרות.‬
‫גברת שרק, נא בחרי תיקון מהקופסה.‬
‫אהבתי את החלק הזה בתחרות.‬
‫האדרנלין, לנסות לזכור את כל העובדות שנוגעות לתיקון מסוים.‬
‫אבי אימן אותי על החלק הזה, וזה היה נחמד, כי הייתי בת 15,‬
‫אז חווינו תקופה ממש קשה.‬
‫ודרך השיחה על החוקה‬
‫העמדנו פנים שאני לא הופכת לאישה.‬
‫התיקון ה-14, סעיף אחת.‬
‫התיקון ה-14 הוא ארוך, חברים.‬
‫הוא כולל ארבעה סעיפים ששינו את חיי‬
‫כל היושבים באולם הזה. עכשיו,‬
‫כיוון שה-14 קשה כל כך,‬
‫המתחרה תתייחס רק לסעיף אחת בתיקון הזה.‬
‫- מוכנה? - תיקון 14, סעיף אחת.‬
‫"כל מי שנולד או התאזרח בארצות הברית,‬
‫"ונתון לשיפוטה, הינו אזרח ארצות הברית‬
‫"והמדינה שבה הוא גר.‬
‫"מדינה לא תחוקק ולא תאכוף חוק שיגביל את הזכויות‬
‫"או את החסינויות של אזרחי ארצות הברית,‬
‫"ומדינה לא תשלול מאדם את חייו,‬
‫"חירותו וקניינו, בלי הליך משפטי נאות,‬
‫"ולא תשלול מכל אדם שבתחום שיפוטה‬
‫- "הגנה שווה על ידי החוק." - יפה מאוד.‬
‫תינתן לה דקה לסקירה כללית‬
‫ושתי דקות להתייחס לכל אחת מארבע הפסוקיות‬
‫של התיקון ה-14, סעיף אחת.‬
‫אני רק מזכיר, זה צריך להיות אישי ככל האפשר.‬
‫ספרי לנו כיצד התיקון הזה השפיע על חייך.‬
‫הזמן שלך מתחיל עכשיו.‬
‫טוב, אז...‬
‫התיקון ה-14 הוא כמו שדה כוח טעון וענק,‬
‫שמגן על כל זכויות האדם שלכם.‬
‫הוא מגיע לאחר התיקון ה-13, שכידוע לכם, ביטל את העבדות,‬
‫וסיים את הפרק המביש ביותר בתולדותינו.‬
‫לינקולן ידע שלא יהיה די בביטול העבדות,‬
‫אז הוא ביקש מג'ון בינגהם לעזור לו לכתוב את התיקונים ה-14 וה-15.‬
‫התיקונים לחוקה בתקופת השיקום.‬
‫תיקונים אלה הפכו את העבדים המשוחררים לאזרחים,‬
‫העניקו להם הגנה שווה על פי החוק, והגנו על זכותם להצביע.‬
‫התיקון ה-14 הוא כוח אדיר בתנועת זכויות האזרח.‬
‫הוא הניח את היסודות לביטול ההפרדה הגזעית בביה"ס, באוטובוסים, בביה"ח,‬
‫אף שיעברו עוד 100 שנים עד אז, ושיהיה ברור,‬
‫מישהו היה צריך להפעיל את שדה הכוח.‬
‫היה צורך בגבורתם של מנהיגי זכויות האזרח,‬
‫כמו דורותי הייט, בייארד ראסטין, מרטין לותר קינג הבן,‬
‫כדי לעורר את עוצמתו האדירה של התיקון ה-14.‬
‫ארצה לציין שהתיקון ה-14 העניק זכויות שוות רק לגברים.‬
‫נשים שחורות לא קיבלו זכויות אלה. אף אישה לא קיבלה אותן.‬
‫שאלת הזכויות לילידים האמריקאים אפילו לא עלתה לדיון.‬
‫אפילו לינקולן נקלע ל"פנמברה" בנושא הזה.‬
‫בפעם הראשונה, המילה "זכר"‬
‫נכתבה בפירוש בחוקה.‬
‫אז אם לפני כן היה מעט מקום לפרשנות‬
‫לגבי זכות ההצבעה של נשים, עכשיו זה נכתב בפירוש. אסור היה לנו להצביע.‬
‫לינקולן ביקש מאיתנו לחכות עוד קצת עד שנוכל להצביע.‬
‫רק עוד 54 שנים.‬
‫זכות ההצבעה מתוארת בסעיף שתיים. היצמדי לתיקון ה-14, סעיף אחת.‬
‫נכון, סליחה. נפלא.‬
‫אבי אומר שזה נקרא, תיבת העונשין של הדמוקרטיה.‬
‫לפעמים צריך להמתין לדברים.‬
‫לפעמים עדיף לתקן דבר נורא אחד‬
‫מאשר לנסות לתקן שני דברים ולהיכשל.‬
‫פסוקית אחת, "כל מי שנולד על אדמת ארה"ב,‬
‫"ונתון לשיפוטה, הינו אזרח ארצות הברית."‬
‫הזמן שלך מתחיל עכשיו.‬
‫פסוקית אחת ביטלה את ההחלטה המבחילה ביותר בתולדות ביהמ"ש העליון,‬
‫פסק דין דרד סקוט נגד סנדפורד.‬
‫דרד סקוט היה עבד שתבע את החופש שלו ב-1857‬
‫לאחר שחי כאדם חופשי עם אשתו ובנותיו באילינוי.‬
‫לא רק שביהמ"ש העליון פסק‬
‫שדרד סקוט יהא חייב לחזור להיות עבד,‬
‫הם החליטו, ברוב של שבעה מול שניים,‬
‫שאדם ממוצא אפריקאי לעולם לא יוכל להיות אזרח אמריקאי.‬
‫ארבעה מחברי ביהמ"ש החזיקו בעבדים.‬
‫על אף שהפסיד, המעשה האמיץ של דרד סקוט‬
‫ליבה את הקולות שקראו לביטול העבדות,‬
‫הביא לכך שלינקולן חתם על הצהרת האמנציפציה,‬
‫ועיגן בחוק, כאן בתיקון ה-14,‬
‫את זכותו של כל אדם שנולד על אדמת ארה"ב‬
‫להתאזרח, חוץ מאשר הילידים האמריקאים.‬
‫בעיה נוספת בפסוקית הזו‬
‫היא שהיא לא מציינת איך מהגרים יכולים להתאזרח.‬
‫היא משאירה למחוקקים‬
‫את האפשרות להחליט מי לדעתם מהגר טוב או רע.‬
‫למשל, ב-1882 הממשלה שלנו החליטה‬
‫שמהגרים סיניים הם מסוכנים וגוזלים עבודות.‬
‫הם העבירו את חוק הדרת הסינים,‬
‫שהפך את ההגירה מסין לבלתי חוקית עד 1943.‬
‫שלושים שניות‬
‫בנימה אישית ביותר,‬
‫סבתא רבתא שלי, תרזה, נחשבה למהגרת טובה.‬
‫היא הגיעה למדינת וושינגטון מגנגנבאך, גרמניה ב-1879‬
‫כי סבא רבא שלי הזמין אותה מתוך קטלוג.‬
‫הסיבה שהיא נחשבה למהגרת טובה‬
‫הייתה שהיחס בין נשים לגברים במדינת וושינגטון‬
‫באותה תקופה, היה תשעה לאחת.‬
‫עשר שניות‬
‫אין לי מושג אם היא רצתה להגיע לאמריקה,‬
‫אני יודעת שהיא מתה בגיל 36 במוסד לבריאות הנפש,‬
‫אז לא עלה בידה להתאזרח.‬
‫- תודה. - פסוקית שתיים.‬
‫"מדינה לא תחוקק ולא תאכוף חוק שיגביל את הזכויות‬
‫"או את החסינויות של אזרחי ארצות הברית."‬
‫הזמן שלך מתחיל עכשיו.‬
‫פסוקית שתיים מבטיחה שאתם, כאמריקאים,‬
‫תהיו חופשיים לנסוע ממדינה למדינה,‬
‫חופשיים לקנות נכס בכל מדינה‬
‫וחופשיים להיות מאושרים בכל מדינה.‬
‫הינה סיפור מרתק על מעבר בין מדינות.‬
‫המחסור בנשים בתקופתה של הסבתא רבתא שלי‬
‫נחשב לבעיה רצינית במדינת וושינגטון,‬
‫עד שב-1865, אדם ששמו אסא מרסר‬
‫הגה תוכנית להעביר 500 נשים לסיאטל.‬
‫הוא נסע מזרחה ללוול, מסצ'וסטס,‬
‫ואמר לנשים שם,‬
‫שרבות מהן עבדו במפעלים מגיל שבע,‬
‫שסיאטל היא גן עדן לנשים.‬
‫זה מקום שבו יוכלו לחיות חיים חופשיים ועצמאיים,‬
‫להיות סופרות, מורות, כובעניות.‬
‫ואז חזר לסיאטל ואמר לגברים שם‬
‫שתמורת 300 דולרים הוא יבטיח להם כלה.‬
‫גם עם הכסף ששילמו הגברים, למרסר לא היה די כסף לאונייה,‬
‫אז הוא כתב ללינקולן.‬
‫הוא ביקש אונייה צבאית ישנה כדי להעביר את הנשים.‬
‫לינקולן לא כתב בחזרה. השנה הייתה 1865, הוא היה עסוק.‬
‫אז מרסר תפס רכבת,‬
‫ונסע לוושינגטון הבירה כדי לדבר עם לינקולן אישית,‬
‫רק כדי לגלות שהעיר כוסתה בשחורים‬
‫שכן בדיוק התנקשו בלינקולן.‬
‫הייתם מצפים שזה יסכל את תוכניתו של מרסר, אבל לא.‬
‫במקום זאת, הוא הלך אל יוליסס ס' גרנט,‬
‫ואמר שהוא דיבר עם לינקולן...‬
‫זמן רב לפני כן...‬
‫ושלינקולן הבטיח לו את האונייה הזו בשביל הנשים.‬
‫והוא באמת התעצב על מותו של לינקולן, אבל אונייה?‬
‫גרנט אמר, "קח אותה".‬
‫כמה ימים אל תוך המסע‬
‫צוות האונייה החל להפיץ שמועות על הסיפון‬
‫על כך שסיאטל אינה גן עדן לנשים.‬
‫הגברים היו חוטבי עצים, שיכורים. הם היכו את נשותיהם.‬
‫אז כשהאונייה הגיעה לצ'ילה, חמש עשרה נשים דרשו לרדת ממנה.‬
‫מרסר אמר להן שהן יוכלו לרדת בבוקר.‬
‫באמצע הלילה הוא הרים עוגן, ולמעשה חטף אותן.‬
‫עשר שניות‬
‫את הסבתא רבתא שלי רכשו ב-75 דולרים‬
‫כשהסבא רבא שלי הזמין אותה מה"מטרימוניאל טיימס".‬
‫- רק רגע. - פסוקית שלוש.‬
‫מאז שאני מציגה את זה,‬
‫אני תוהה לגבי הסבתא רבתא שלי, תרזה.‬
‫היא מתה ממלנכוליה. זו הייתה האבחנה הרשמית,‬
‫"מלנכוליה. גיל 36. בית החולים לחולי נפש, וסטרן סטייט."‬
‫גם אני גדלתי באמונה שכל הנשים במשפחתי‬
‫מהצד של אימא שלי ירשו דיכאון כימי‬
‫מתרזה ומהמלנכוליה שלה.‬
‫כולנו מקבלות תרופות שונות לטיפול בזה.‬
‫הן עובדות.‬
‫בנוסף, כולנו בוכות באופן דומה.‬
‫בכי חזק ומלודרמטי כזה‬
‫שאני אוהבת לכנות "בכי של טרגדיה יוונית".‬
‫זה כשלא משנה מה קרה לך, את בוכה בכי תמרורים‬
‫כאילו הרגע הרגת את הילדים שלך כי בעלך בגד בך‬
‫וזה נשמע בערך ככה...‬
‫איבדתי חברים רבים כל כך ככה.‬
‫אחד החברים שלי...‬
‫החבר שנשאר, זה שהתחתנתי איתו,‬
‫הסביר לי שהבכי נתפס כאגרסיבי מאוד,‬
‫שהוא הרגיש שאני מפנה את הבכי אליו.‬
‫בכל אופן, מאז שאני מציגה פה, אני תוהה לגבי האבחנה.‬
‫אין תיעוד של חיי היום יום של תרזה,‬
‫אבל נראה שהם היו קשים‬
‫כי כך היו חייהן של נשים אחרות.‬
‫אלה כמה כותרות שמצאתי בעיתון מחוז קאוליץ.‬
‫זה היה העיתון מעיר מגוריה.‬
‫כל הכותרות הללו התפרסמו בשבוע אחד.‬
‫"גבר מנפאוויין יורה באשתו בגב."‬
‫"בעל דורך על פני אשתו במגפי זיזים."‬
‫"בעל קנאי קושר אישה למיטה למשך שלושה ימים."‬
‫וזו, "ב' פלפס רצה אל דירת בתה‬
‫"ומצאה את חתנה כשהוא יורה בבתה בעת מנוסה.‬
‫"'הסתלקי מפה!', הוא אמר. 'כל מה שיש פה שייך לי!'"‬
‫פסוקית שלוש. "מדינה לא תשלול מאדם‬
‫"את חייו, חירותו וקניינו, בלי הליך משפטי נאות."‬
‫הזמן שלך מתחיל עכשיו.‬
‫פסוקית שלוש...‬
‫היא אחת מהמופלאות ביותר בחוקה כולה.‬
‫גנבנו אותה מהמגנה כרטה.‬
‫היא מוודאת שהממשלה לא תוכל לעצור אתכם,‬
‫לקחת את רכושכם, או להרוג אתכם בלי סיבה מוצדקת.‬
‫היא גם עומדת בליבה של החלטת ביהמ"ש העליון מ-1973,‬
‫פסק דין רו נגד וייד, תביעה שכל מהותה הייתה "פנמברה".‬
‫בעזרת מטפורת ה"פנמברה" הנפלאה‬
‫של השופט ויליאם א' דאגלס,‬
‫השופט הארי בלקמן השתמש בתיקון התשיעי‬
‫כדי לשפוך אור על האחרים,‬
‫והוא מצא שם, בין צללי החוקה, את הזכות לפרטיות,‬
‫והוא טען שהיא מעניקה לאישה את הזכות להחליט‬
‫מה לעשות עם הגוף שלה.‬
‫מבחינה טכנית הוא טען שלרופא ולמטופלת שלו יש זכות לפרטיות,‬
‫כדי שהוא יוכל להחליט מה לעשות עם הגוף שלה.‬
‫זה היה רגע מיוחד מאוד בשביל התיקונים התשיעי וה-14.‬
‫הם השתלבו‬
‫במעין "כוח השניים שווה כפליים"‬
‫כדי להגן על זכות האישה לבחור.‬
‫זה כמובן תלוי בהשקפתכם, רבותיי,‬
‫אולי תחשבו שזוהי ברית לא קדושה.‬
‫השקפתי, שאני מרגישה חובה לחלוק אותה,‬
‫אפילו אם היא תסכן את כספי המלגה שלי,‬
‫היא שאני תומכת בזכותן של נשים לבחור.‬
‫- תודה, אדוני. - בסדר.‬
‫- בסדר. - ארצה להוסיף ולומר‬
‫שזוהי בחירה שלעולם לא אבצע באופן אישי.‬
‫באמת אמרתי את זה בתחרות.‬
‫ושש שנים מאוחר יותר הריתי, אז זה היה מבלבל.‬
‫לא ידעתי מה לעשות. הייתי בת 21.‬
‫בדיוק סיימתי את לימודיי.‬
‫חזרתי לוונאטצ'י, למרתף בית הוריי.‬
‫בקיץ עזרתי לאבי לצבוע בתים‬
‫כי חסכתי כסף כדי לנסוע לסיביר‬
‫ללמד אנגלית בעבור מיליון רובלים בחודש.‬
‫החלטתי לעשות בדיקת הריון.‬
‫המחזור שלי איחר ביומיים והתפללתי‬
‫שזה רק הריון מדומה כמו שקורה לנשים באופרות סבון.‬
‫אבל לא יכולתי ללכת ל"הורות מתוכננת", חברה של אימא שלי עבדה שם,‬
‫ולא יכולתי ללכת לבית המרקחת‬
‫כי מישהו אולי יראה אותי ויספר להוריי.‬
‫אז חיפשתי בספר הטלפונים ומצאתי רשומה.‬
‫היה כתוב, "בדיקת הריון בחינם. מהירה. סודית." אדוני, אני אמשיך.‬
‫נסעתי העירה. מצאתי את הבניין הלא מסומן,‬
‫חמקתי דרך הדלת האחורית, והדבר הראשון שראיתי‬
‫היה קירות מלאים בתמונות של עוברים.‬
‫על פוסטר גדול היה כתוב, "אימוץ הוא בחירה נפלאה",‬
‫ואז שלט שעליו כתוב, "ברת'רייט".‬
‫נלחצתי. רציתי לברוח מהדלת האחורית,‬
‫אבל אם לא הבחנתם עד לשלב הזה בהצגה,‬
‫חונכתי להיות מנומסת ברמה פסיכוטית.‬
‫אז כשמרסי, פקידת הקבלה, אמרה, "אנחנו שמחים כל כך שבאת",‬
‫רק חייכתי ואמרתי, "גם אני".‬
‫ואז המשכנו ב...‬
‫מעין תחרות נחמדות.‬
‫היא לקחה את ידי ואמרה, "היידי, אם את בהיריון,‬
‫"אלה יהיו חדשות טובות או רעות?" והתחלתי לבכות, בקול רם,‬
‫אבל מאחר שלא רציתי לאכזב את מרסי,‬
‫אמרתי, "חדשות ממש טובות!"‬
‫היא אמרה, "יופי", אפילו שהיא בטח ידעה ששיקרתי,‬
‫ואז היא חיבקה אותי.‬
‫היא חיבקה אותי, ואני בכיתי על כתפה, ו...‬
‫היה לה ריח טוב כל כך.‬
‫היה לה ריח כמו של סבתי בטי, כמו...‬
‫כמו בושם "וייט שולדרס" שהשאירו בשמש יותר מדי זמן.‬
‫אולי אתם זוכרים, אני מעיירה שמרנית.‬
‫זה היה אזור ללא הפלות.‬
‫למעשה, היה צריך לנסוע שלוש שעות מערבה אל סיאטל,‬
‫או חמש שעות מזרחה אל ספוקיין כדי לבצע הפלה.‬
‫החלטתי שאני רוצה לנסוע שמונה שעות דרומה ליוג'ין, אורגון.‬
‫כי יש שם מרפאה‬
‫של לסביות, ששמה, "הקולקטיב הרפואי של נשים פמיניסטיות",‬
‫והיא ללא ספק המקום הבטוח ביותר ביקום לעשות הפלה.‬
‫וזה מה שרציתי. רציתי הפלה.‬
‫ידעתי שזו זכותי, ידעתי שזה חוקי.‬
‫ידעתי שזה היה חוקי במרבית שנותיה של הארץ.‬
‫משום שרכשתי השכלה אקדמית,‬
‫ידעתי שהפלות נחשבו לפשע רק בשלהי המאה ה-19,‬
‫ממש לפני שהממשלה החלה לעקר בכוח נשים שחורות‬
‫ונשים ילידות, וידעתי‬
‫שכשההפלות נעשו בלתי חוקיות,‬
‫הן לא נעשו נדירות, הן פשוט נעשו קטלניות.‬
‫ידעתי שגלוריה סטיינם עברה הפלה,‬
‫וגם בילי ג'ין קינג, וסוזן סונטג.‬
‫ידעתי שפני מ"ריקוד מושחת" עברה הפלה.‬
‫וידעתי שכשג'ניפר גריי ביקשה מאבא שלה, ג'רי אורבך,‬
‫להציל את פני לאחר שההפלה הפיראטית שעברה כמעט הרגה אותה,‬
‫ידעתי שזו הייתה בקשה מוגזמת, אלה היו שנות ה-60,‬
‫וג'רי אורבך עלול היה להיעצר אם רק היה מתקרב להפלה.‬
‫ידעתי שכך אנחנו אמורים להבין‬
‫שג'רי אורבך היה אדם טוב,‬
‫וכך גם ידענו שאהבתם של ג'ניפר גריי ופטריק סווייזי הייתה אמיתית.‬
‫על זה חשבתי כשמרסי ואני התחבקנו.‬
‫לא אמרתי לה דבר מזה. לא אמרתי כלום.‬
‫היא מסרה לי את בדיקת ההיריון החיובית שלי.‬
‫אמרתי, "תודה".‬
‫ופניתי לכיוון הדלת. היא הלכה אחריי,‬
‫היא נתנה לי עלון שהסביר שאם אעשה הפלה,‬
‫סביר להניח שאפתח נטייה אובדנית ושאהיה עקרה,‬
‫ושאולי אלך לגיהינום.‬
‫היא הכניסה את תג השמלה שלי שבלט מאחור ואמרה,‬
‫"זה חזק ממני. תמיד אהיה אימא."‬
‫לא סיפרתי...‬
‫לאימא שלי מה אני עושה באמת.‬
‫אין לי מושג למה. לא סיפרתי לה שאני בהיריון.‬
‫מוזר, כי אימא שלי פמיניסטית, היא בעד בחירה.‬
‫היא צעדה למען התיקון לשוויון זכויות ובכתה כשהוא לא עבר.‬
‫היא אפילו ניהלה להקת תאטרון של נשים לבנות פמיניסטיות‬
‫שהציגה הצגות כמו "הטפט הצהוב" כתאטרון בובות.‬
‫אבל משום מה לא הייתי מסוגלת לספר לה.‬
‫למעשה, לא סיפרתי לאיש במשך 25 שנים עד שהתחלתי להופיע בהצגה הזו.‬
‫ואז כל חברותיי הגיעו להצגה וסיפרו לי על ההפלות שלהן.‬
‫והאימהות שלהן הגיעו להצגה וסיפרו לי על ההפלות שלהן,‬
‫שהיו מחרידות הרבה יותר.‬
‫בעצם סיפרתי לאדם אחד. לבחור.‬
‫סיפרתי לז'אן.‬
‫ז'אן נהג באצילות.‬
‫הוא הציע לשלם חצי מהמחיר ו...‬
‫הוא אפילו הציע שניסע בכביש 101‬
‫ונחנה בחופים, נהפוך את זה למעין חופשה.‬
‫כן, איכס. נכון? תודה.‬
‫ככה הרגשתי.‬
‫אני לא חייבת לומר את זה,‬
‫אבל לקחתי גלולות כשהריתי.‬
‫לקחתי גלולות מגיל 15.‬
‫חברתי רנה ואני חמקנו אל "הורות מתוכננת",‬
‫לפני שהחברה של אימא שלי עבדה שם. עוד לא קיימנו יחסים,‬
‫אבל רצינו לקחת גלולות ליתר ביטחון.‬
‫למקרה שנשב בג'קוזי‬
‫והזרע ישחה למעלה ויתקוף אותנו.‬
‫או למקרה שנותקף באמת.‬
‫אני זוכרת שזה היה יום יפה כל כך.‬
‫הלכנו למקדונלד'ס ובלענו את הגלולות עם מילקשייק שוקולד,‬
‫ומייד יכולתי להרגיש שהגלולה עובדת.‬
‫הרגשתי נשית מאוד. כאילו משהו התעורר בתוכי.‬
‫מה שלא ידעתי אז‬
‫היה שהגלולות נעשו חוקיות‬
‫לכל הנשים בארץ, רק 15 שנים לפני כן.‬
‫אני הייתי בת 15, אז חשבתי שהן היו חוקיות מאז ומעולם!‬
‫אבל לא, ב-1965, אישה מופלאה אחת,‬
‫אסטל גריסוולד, נעצרה משום שחילקה גלולות למניעת היריון לנשים עניות‬
‫במרכז שלה להורות מתוכננת בקונטיקט. נגזרה עליה שנת מאסר,‬
‫והיא הגיעה עם התביעה שלה עד לביהמ"ש העליון,‬
‫וזה היה כשוויליאם א' דאגלס‬
‫יצא עם מטפורת ה"פנמברה" היפהפייה שלו.‬
‫הוא אמר אז, "החוקה שלנו מבטיחה דבר אחד‬
‫"והוא הזכות לפרטיות,‬
‫"וזה מה שמאפשר לאישה להכניס התקן תוך רחמי‬
‫"כל עוד היא נשואה וכל עוד בעלה מאשר!"‬
‫זה היה רגע מפחיד כל כך לוויליאם א' דאגלס.‬
‫הוא ממש הסתכן בשבילנו!‬
‫משום שלמען האמת‬
‫איש לא מבין את התיקון התשיעי.‬
‫איש מלבדי, בגיל 15.‬
‫השופט סקאליה אמר שאינו זוכר שלמד עליו בתואר במשפטים.‬
‫סקאליה אמר שהוא לא יידע להסביר מה כוונת התיקון התשיעי‬
‫גם אם חייו יהיו תלויים בכך.‬
‫והחיים שלו בטח לא היו תלויים בכך!‬
‫צריך היה לשלוף את התיקון הזה שאיש לא מבין ולא משתמש בו,‬
‫כי לא הייתה דרך אחרת להתמודד עם הגוף הנשי.‬
‫כי גופנו הושמט מהמסמך הזה עוד מההתחלה!‬
‫הם אמרו, "אנחנו לא יודעים מה לעשות עם גוף שכזה".‬
‫זה החיקוי שלי של המייסדים. תודה.‬
‫אז הם שלפו תיקון שאיש לא משתמש בו‬
‫כדי לעגן בחוק את השימוש בגלולות למניעת היריון,‬
‫משום שגיליתי שוויליאם א' דאגלס,‬
‫שכשהייתי בת 15 הוא היה גיבור בשבילי,‬
‫השופט ויליאם א' דאגלס היה בן 67‬
‫והוא ניהל רומן עם סטודנטית בת 22!‬
‫ומתברר ששלושה שופטים אחרים‬
‫כנראה שכבו גם הם עם נשים צעירות.‬
‫אז חשבתי,‬
‫שהם היו זקוקים למשהו שיקדם את עניין הגלולות!‬
‫ארצה להשמיע לכם קטע מוויכוח אמיתי שהתרחש בביהמ"ש העליון‬
‫כי הוא חריף. הוא מרתק.‬
‫השנה היא 1965.‬
‫לא תהיה שופטת בבית המשפט עד שתגיע סנדרה דיי אוקונור ב-1981.‬
‫תשעה גברים מחליטים על עתיד הגלולה למניעת היריון,‬
‫ארבעה מהם בוגדים בנשותיהם.‬
‫עכשיו כשקטעתי אותך, סיפרת לנו שבקונטיקט‬
‫מכירות התכשירים הללו לא נפגעו‬
‫כי הם נמכרים לשם מניעת מחלה.‬
‫זה נכון לגבי כל התכשירים שמכוסים,‬
‫שכל אחד מהם יכול לפעול בשני מישורים,‬
‫מניעת היריון ומניעת מחלה?‬
‫זה בטח נכון רק לגבי חלקם,‬
‫אבל חלקם מסווגים כ"היגיינה נשית",‬
‫ואחרים...‬
‫אני פשוט לא מכיר, אבל...‬
‫כולם נמכרים בבתי מרקחת בקונטיקט‬
‫בהשערה כזו או אחרת.‬
‫יש משהו ברשומות שיכול להצביע על...‬
‫מצב שיעור הילודה בקונטיקט‬
‫בהשוואה למדינות שאין בהן חוקים כאלה?‬
‫יש ארבע שעות כאלה.‬
‫ב-1972 הגלולות נעשו חוקיות בארה"ב לשימושן של נשים רווקות,‬
‫שנה לאחר שאימא שלי הרתה איתי.‬
‫על זה חשבתי כשאימא שלי הסיעה אותי לסיאטל‬
‫כדי לפגוש את ז'אן ולעשות הפלה.‬
‫חשבתי על כך שהיא הייתה בגילי כשהיא ילדה אותי,‬
‫שהיא רצתה להיות שחקנית וסופרת, לעבור לניו יורק,‬
‫וזה מה שאני אעשה, אבל עוד לא ידעתי את זה.‬
‫ברגע שחשבתי על זה‬
‫עטף אותי גל של בחילה.‬
‫ביקשתי ממנה לעצור בצד, פתחתי את הדלת,‬
‫הקאתי לצד הדרך, וכשהתיישבתי בחזרה,‬
‫יכולתי לדעת שהיא יודעת.‬
‫וחיכיתי שהיא תגיד לי שזה בסדר,‬
‫שזה הגוף שלי ושכפי שהיא לימדה אותי, זו החלטה שלי.‬
‫אבל כשהסתכלתי על אימא שלי היה לה מבט פרוע בעיניים‬
‫ואז היא התחילה להתנשף בכבדות.‬
‫היא חוותה סוג של התקף חרדה.‬
‫ופתאום היא צעקה, "חסר לך שאת בהיריון!"‬
‫ואני צעקתי, "אני לא בהיריון!"‬
‫פסוקית ארבע.‬
‫"מדינה לא תשלול מכל אדם שבתחום שיפוטה‬
‫"הגנה שווה על ידי החוקים."‬
‫פסוקית ארבע מופלאה אפילו יותר מפסוקית שלוש.‬
‫זו הפסוקית על ההגנה השווה.‬
‫היא מבטיחה שלא יפלו אותנו על בסיס גזע, מין,‬
‫דת או מעמד הגירה חוקי.‬
‫יש בה שימוש במילה "אדם" ולא "אזרח".‬
‫זה אומר שאם אתם מהגרים בלתי חוקיים,‬
‫חייבים לתת לכם את מלוא ההגנות לפי פסוקית שלוש, ההליך המשפטי הנאות.‬
‫אסור לכלוא אתכם ללא משפט הוגן.‬
‫אסור לתפוס אף אחד מכם או להחרים שום דבר שלכם.‬
‫אני...‬
‫אני מדברת על הפסוקית הזו זמן רב כל כך, יותר מעשר שנים.‬
‫ובכל יום קשה לי יותר לדבר עליה.‬
‫למרות שלמען האמת, גם לפני עשר שנים לא היה קל.‬
‫אני גם... יש לי...‬
‫יש לי קשר אישי אל פסוקית ההגנה השווה.‬
‫אין סיכוי שהייתי מדברת עליה בגיל 15.‬
‫לא סיפרתי לאיש.‬
‫ובכל פעם שאני מגיעה לחלק הזה...‬
‫יש בי צורך‬
‫להגן על בת ה-15 שהייתי, שלא תדבר על כך.‬
‫למעשה, יודעים מה, אני...‬
‫אדבר על פסוקית ההגנה השווה כעצמי, בהווה.‬
‫אני...‬
‫למעשה, אהיה עצמי מעתה והלאה.‬
‫אהיה אישה בוגרת‬
‫בשנות ה-40 המאוחרות מאוד של חיי.‬
‫הי.‬
‫מה גם שהפרצוף שלי ממש כואב מלחייך ככה.‬
‫סליחה, אדוני. כבר אין לי מושג בשביל מה אתה פה.‬
‫הפסוקית הזו מופלאה, באמת.‬
‫אנשים השתמשו בה כדי לעשות הרבה טוב בארה"ב.‬
‫השתמשו בפסוקית ההגנה השווה...‬
‫למעשה היא עמדה בליבה של תנועת זכויות האזרח.‬
‫עשורים לאחר התחרות הזו,‬
‫ישתמשו בה, במקביל לפסוקית ההליך המשפטי הנאות,‬
‫כדי לאפשר שוויון בנישואין.‬
‫השתמשו בפסוקית כדי לזכות בכל מיני זכויות לנשים עובדות,‬
‫כולל הזכות לשכר שווה,‬
‫הזכות להיות חופשייה מהטרדה מינית.‬
‫כמה שנים לפני התחרות הזו ב-1983, עו"דים ניסו להשתמש בפסוקית הזו‬
‫כדי להתייחס אל בעיית האלימות הפיזית והמינית נגד נשים,‬
‫מתוך הרעיון שלא יהיה שוויון בארה"ב‬
‫אם נתונים למגיפת אלימות חמורה.‬
‫כפי שאתם אולי כבר יודעים,‬
‫ארבע נשים נרצחות בכל יום בארץ הזו בידי בן זוגן.‬
‫כשהתחלתי להופיע לפני שנה, הממוצע היה שלוש נשים. הוא עלה מאז.‬
‫אחת מתוך שלוש נשים אמריקאיות‬
‫תחווה תקיפה מינית במהלך חייה.‬
‫אחת מחמש...‬
‫אני מצטערת, כן.‬
‫אחת מתוך שלוש נשים אמריקאיות‬
‫תחווה תקיפה מינית במהלך חייה.‬
‫אחת מתוך חמש נשים אמריקאיות תיאנס במהלך חייה.‬
‫לאחרונה יצא מחקר שטען שארה"ב‬
‫היא אחת מעשר המדינות המסוכנות ביותר לנשים.‬
‫קרי, אלימות פיזית ומינית, סחר בנשים,‬
‫היעדר גישה לשירותים רפואיים, היעדר גישה למרכזי פוריות,‬
‫מוות בלידה,‬
‫בייחוד של נשים שחורות,‬
‫תקיפה בנשק.‬
‫בנימה אישית,‬
‫עשר מיליון נשים אמריקאיות חיות בבתים אלימים.‬
‫אימא שלי חיה בבית כזה.‬
‫גם סבתי בטי.‬
‫וכנראה גם הסבתא רבתא שלי תרזה,‬
‫למרות שאין לי ראייה לכך,‬
‫אולי פרט לעובדה שהיא מתה ממלנכוליה בגיל 36.‬
‫תוכל להעביר לי את הכרטיסיות של סבתי בטי?‬
‫אני רק רוצה לספר לכם קצת‬
‫על סבתי בטי ועל פסקת ההגנה השווה.‬
‫אני מכירה את הסיפורים היטב. אני מעדיפה לקרוא אותם.‬
‫סבתי בטי התחתנה עם סבא שלי כשהייתה בת 19.‬
‫סבא שלי היה מה שאנחנו מכנים במשפחה "אדם טוב",‬
‫כלומר, הוא לא הכה את אשתו ואת ילדיו.‬
‫הוא היה חוטב עצים בגובה של כשני מטרים‬
‫שבנה את בית שני החדרים שבו גרו, במו ידיו.‬
‫האגדה מספרת שהוא כרת את העצים ששימשו לבניית הבית הזה,‬
‫ואז הוא גרר את העצים למעלה,‬
‫מבסיסו של הר סנט הלנס על גבו, כמו סוס.‬
‫אף פעם לא הבנתי את החלק הזה בסיפור‬
‫כי הייתה לו משאית.‬
‫לסבתא בטי ולבעלה הטוב היו שני ילדים‬
‫כשהיא הרתה עם אימא שלי.‬
‫יום אחד, היא חשה חסרת מנוחה,‬
‫היא רצתה ללכת ליריד מחוז קאוליץ.‬
‫סבי לקח משמרת נוספת בחיטוב העצים כדי לשלם על הכרטיסים.‬
‫הוא ושותפו ריי ניסרו ביחד עץ ירוק עד בגובה 45 מטרים.‬
‫הם טעו בחישוב כיוון הנפילה של העץ והוא נפל על סבא שלי והרג אותו.‬
‫אימא שלי נולדה כשסבתא שלי עוד הייתה באבל.‬
‫סבתי האלמנה בטי כלכלה את שלושת ילדיה‬
‫מעבודה כמלצרית במסעדה מקומית.‬
‫איש ששמו דיק הגיע לשם לעיתים תכופות.‬
‫דיק היה ספר, הוא היה גבר נאה מאוד.‬
‫סבתי אהבה גברים נאים. גם אני.‬
‫סבתי בטי התחתנה עם דיק די מהר.‬
‫די מהר הוא החל להכות אותה.‬
‫הוא הכה את ילדיה.‬
‫הם הולידו עוד שלושה ילדים ביחד. הוא הכה גם אותם.‬
‫כשמלאו לאחותה של אימא שלי 16, בעלה של סבתי אנס אותה.‬
‫דודתי הרתה, היא נסעה משם כדי להוליד את התינוק.‬
‫הוא אנס אותה שוב. היא נסעה שוב.‬
‫היא חזרה הביתה לאחר שהולידה ילד שני,‬
‫וסיימה את לימודיה בהצטיינות.‬
‫אני רק רוצה לומר, כל הילדים האלה גדלו להיות די מאושרים.‬
‫באמת, באורח פלא.‬
‫לכולם יש משפחות שהם אוהבים‬
‫ומשרות שכמו רובנו, הם די מחבבים.‬
‫אף אחד מהם לא דבק באלימות שנחשף אליה.‬
‫זו לא דרך נהדרת לספר סיפור, כשמדלגים לסוף בצורה כזו,‬
‫אבל אני לא רוצה שתדאגו להם במשך כל ההצגה.‬
‫הם בסדר. כמו אנשים רבים בארץ‬
‫שעוברים דברים דומים, ברוב המקרים, הם בסדר.‬
‫אני...‬
‫כעסתי על אימא שלי כל כך כשהיא סיפרה לי את הסיפור הזה.‬
‫היא סיפרה לי אותו כשהייתי בת 15, ואני זוכרת שרתחתי מזעם‬
‫כי הייתי נערה בת 15 הטרוסקסואלית להפליא.‬
‫ממש רציתי להתמזמז עם בנים כל הזמן!‬
‫לא רציתי לחשוב שהם עלולים להיות אלימים, או שהם עלולים להיות אנסים.‬
‫הם יכלו להיות מוטרדים. אהבתי כשהם היו מוטרדים.‬
‫הם יכלו להיות כמו מדריך ריקוד עני באתר נופש בהרי הקטסקיל.‬
‫אבל אני זוכרת שאמרתי לאימא שלי,‬
‫"למה סבתא בטי לא לקחה את כולכם וברחה?"‬
‫ולאימא שלי לא הייתה תשובה בשבילי.‬
‫היא הלכה אל חדרה, סגרה את הדלת, היא לא הסכימה לצאת,‬
‫אבל אבא שלי לקח אותי הצידה והסביר...‬
‫שסבתא בטי לא יכלה לברוח כי היא הייתה חולה.‬
‫היא לקתה בתופעה שנשים לוקות בה ונקראת "תסמונת האישה המוכה".‬
‫אני זוכרת שזה בלבל אותי.‬
‫משהו כמו, "אוי לא, איך נדבקים בזה?"‬
‫בנוסף, אם הייתם פוגשים את סבתי בטי‬
‫הייתם יודעים שמגוחך לתאר אותה ככה.‬
‫גובהה היה כ-1.80 מטרים.‬
‫היו לה שרירים כאלה גדולים, שיער שחור פרוע, יפהפייה!‬
‫בנוסף להיותה מלצרית, היא עבדה בשינוע עצים.‬
‫זה כשעומדים על כמה גזעי עץ בנהר סוער‬
‫ולוקחים מקל ענק,‬
‫וכל היום פשוט דוחפים את גזעי העץ במורד הנהר עד שהם...‬
‫בעצם, אני לא יודעת מה קורה לגזעי העץ.‬
‫זה הדבר שאני הכי אוהבת לעשות בהצגה.‬
‫בנוסף, הוא לא יכול לעצור אותי כי לא כתבתי כלום בשבילו.‬
‫אגב, זו לא הייתה עבודת החלומות של סבתא שלי, לשנע עצים.‬
‫מילדות, היא רצתה להיות ציירת.‬
‫היא למדה לצייר לבד בכך שהעתיקה את פיקאסו, שהיה האהוב עליה,‬
‫אז בית שני החדרים הקטן היה מלא בכל מיני‬
‫העתקים גרועים של ציורי פיקאסו,‬
‫וכשהייתי קטנה, חשבתי שאלה הציורים שלה.‬
‫הייתי בתיכון כשגיליתי שפיקאסו, לא סבתי בטי,‬
‫יצר את "האישה הבוכה".‬
‫בכל פעם שאני מדברת על הדברים‬
‫שנשים במשפחתי רצו להיות, כל מיני...‬
‫דברים מטורפים קורים לי בגוף.‬
‫סבלתי מכאבי גב במשך שנה,‬
‫והגרון שלי נהיה ממש חנוק,‬
‫כאילו שאני לא יכולה להשמיע קול, ואני...‬
‫יש בבית שלי ציור שסבתא שלי ציירה.‬
‫ואני חושבת שיכול להיות שהיא הייתה ציירת טובה,‬
‫היא פשוט אף פעם לא ציירה משהו משלה.‬
‫זה מצחיק, ז'אן ואני הלכנו לבקר את סבתי בטי‬
‫בדרך להפלה,‬
‫ורציתי לספר לה מה אני עושה‬
‫כי חשבתי שאולי היא תשמח בשבילי.‬
‫הסבתא רבתא שלי בריקן הולידה 16 ילדים,‬
‫לסבתי בטי היו שישה ילדים ובעל אלים.‬
‫חשבתי שהיא תתרגש‬
‫מזה שאני עושה משהו שונה בחיי.‬
‫אבל אחרי איך שאימא שלי הגיבה, אני פשוט...‬
‫אני זוכרת שכמעט סיפרתי לה.‬
‫היא הכינה תפיחיות נהדרות לארוחת הבוקר.‬
‫ישבתי ליד השולחן וכמעט אמרתי,‬
‫"סבתא בטי, אני בהיריון."‬
‫ובמקום זאת אמרתי,‬
‫"סבתא בטי, אני מתגעגעת לג'ורג'!"‬
‫אין לי מושג למה אמרתי את זה.‬
‫ג'ורג' היה קוף גרב שהיא תפרה בשבילי כשהייתי בת שלוש.‬
‫אהבתי את קוף הגרב הזה מאוד. רצחתי אותו מרוב אהבה.‬
‫חסרו לו עין וזנב.‬
‫בסוף, הבאתי קופסת נעליים והכנתי לו ארון קבורה לקופים.‬
‫אני זוכרת שסיפרתי לסבתי בטי‬
‫שהייתי רוצה לקחת איתי לסיביר את ג'ורג' קוף הגרב.‬
‫וסבתא שלי פשוט רטנה... כי היא כמעט ולא הביעה רגשות,‬
‫אבל בחג המולד שלאחר מכן, היא תפרה לי קוף גרב חדש לגמרי‬
‫ושלחה לי אותו לרוסיה הרחוקה,‬
‫וקראתי לקוף הגרב החדש, "ג'ורג' השני".‬
‫ואז כשמלאו לי 40,‬
‫החלטתי שג'ורג' השני בודד וזקוק לחבר כלשהו.‬
‫אז קניתי מן קוף קטן כזה בדוגמת פסים אדום-לבן‬
‫וקראתי לו "החבר של ג'ורג' השני".‬
‫ועד היום...‬
‫אני כן נשואה.‬
‫עד היום, החבר של ג'ורג' השני הוא הטיפוס החשוב בחיי.‬
‫אתם בטח תוהים איך כל זה קשור לפסקת ההגנה השווה.‬
‫למרות הרושם שנוצר, ובניגוד לדעה של חלקכם,‬
‫ההצגה הזו בנויה בקפידה.‬
‫זו לא אשמתי שאינכם רואים את המבנה.‬
‫ב-2005, התיקון ה-14‬
‫הופעל בתיק שנקרא פסק הדין קאסל רוק נגד גונזלס.‬
‫ג'סיקה גונזלס השיגה צו הרחקה‬
‫נגד בעלה האלים.‬
‫לאחר חודש, הוא חטף את שלוש בנותיהם.‬
‫ג'סיקה המבועתת צלצלה למשטרה שבע פעמים בבקשה לעזרה‬
‫ופעמיים הלכה לתחנה באופן אישי‬
‫להראות להם את צו ההרחקה ולהתחנן שיחפשו את בנותיה.‬
‫לא רק שבמשטרה סירבו לעזור לה,‬
‫הם גם ביקשו ממנה להפסיק להטריד אותם.‬
‫עד הבוקר, מר גונזלס רכש נשק חצי אוטומטי באופן חוקי‬
‫בעת שבנותיהם חיכו במכונית, ואז הרג אותן.‬
‫ג'סיקה גונזלס,‬
‫שהיום שמה לנהאן...‬
‫באומץ רב תבעה ג'סיקה לנהאן את משטרת קאסל רוק‬
‫על שלא נאותה להגן עליה ועל בנותיה.‬
‫לא מכבר העבירה מדינת קולורדו חוק‬
‫שחייב את המשטרה לעצור אדם שהפר צו מניעה.‬
‫אז ג'סיקה תבעה, וניצחה.‬
‫ואז העיר ערערה,‬
‫העלתה את התביעה אל ביהמ"ש העליון,‬
‫וביהמ"ש הזה, שבראשו כיהן אנטונין סקאליה,‬
‫הפך את פסק הדין במשפט שלה, ביטל את החוק בקולורדו,‬
‫וחיסל את החוק למניעת אלימות נגד נשים‬
‫כשפסק שלמשטרה לא הייתה מחויבות חוקתית‬
‫להגן על ג'סיקה לנהאן או על בנותיה.‬
‫הקשבתי למשפט הזה פעמים רבות כל כך.‬
‫וכשהקשבתי לדברי השופטים שמתי לב...‬
‫שמתי לב שהם מדברים מעט מאוד זמן‬
‫על ג'סיקה לנהאן כבת אדם.‬
‫הם לא מדברים על בנותיה.‬
‫רבקה, שהייתה בת עשר. קת'רין, שהייתה בת שמונה.‬
‫לזלי, שהייתה בת שבע.‬
‫במקום זאת, הם מתווכחים זמן רב מאוד על המילה "אכן".‬
‫כמו במשפט "המשטרה אכן תאכוף צו הרחקה".‬
‫ואני מבינה, אפילו כהדיוטית,‬
‫שהדיוק בשפת החוק הוא קריטי,‬
‫אבל האיזון בין שני הדברים, לדעתי...‬
‫בשלב מסוים, השופטים סקאליה וברייר החלו להתווכח‬
‫אם מישהו מהם בכלל מבין מה פירוש המילה "אכן".‬
‫טרי, תוכלי...‬
‫רק רגע, חשבתי שדיברנו כאן על חוק מדינה‬
‫בעניין המילה "אכן", אם פירושה הוא "אכן".‬
‫האם לדידך זוהי סוגיה הנוגעת לחוק המדינה,‬
‫כך שאם פירושה "אכן",‬
‫היא יוצרת זיקה רכושית למטרות החוקה הפדרלית?‬
‫- לא, השופט סקאליה... - נניח ש"אכן" באמת פירושה "אכן".‬
‫בסדר.‬
‫אבל יכול להיות שיהיה חוק‬
‫לפיו שירותי הכבאות אכן יטפלו בשרפות.‬
‫והמשטרה אכן תטפל בפשעים.‬
‫הצבא אכן יגיב למתקפות.‬
‫אפילו המילה "אכן" פירושה אינו בהכרח...‬
‫סקאליה החליט לבסוף שפירוש המילה "אכן" אינו "בהכרח",‬
‫דבר שמבלבל אותי מאוד‬
‫כי סקאליה היה קתולי אדוק.‬
‫חוקרים אחדים של החוקה כינו את ההחלטה,‬
‫"מותו של התיקון ה-14 עבור נשים."‬
‫היא בעצם מנטרלת את האפשרות לבקש מהממשלה הפדרלית שלנו,‬
‫מהחוקה שלנו, הגנה מפני אלימות פיזית ומינית.‬
‫זה הרסני במיוחד עבור נשים שחורות,‬
‫עבור טראנסיות, עבור זהויות טראנס בינאריות וא-בינאריות,‬
‫עבור נשים בעלות מוגבלויות, עבור נשים ילידות‬
‫שסובלות הכי הרבה מאלימות בארה"ב. ועכשיו זה נורא.‬
‫זה ממש הורג נשים מהגרות‬
‫ואת הילדים שלהן שנמלטים מאלימות.‬
‫אני פשוט... ממש רציתי להבין למה.‬
‫איך הם החליטו את זה. אני פשוט...‬
‫אולי בשל ההיסטוריה המשפחתית שלי עם סוג כזה של אלימות,‬
‫רציתי להבין מה קרה.‬
‫אז דיברתי עם כמה חוקרים של החוקה,‬
‫וזה מה שגיליתי.‬
‫גיליתי שני סוגים של זכויות.‬
‫זכויות שליליות וזכויות חיוביות.‬
‫זכויות שליליות מגינות עלינו מפני לקיחת רכוש,‬
‫כליאה והריגה מצד הממשלה.‬
‫זכויות חיוביות הן זכויות פעילות.‬
‫אלה דברים שהממשלה מוכרחה לעשות או לספק.‬
‫הן כוללות דברים כמו הזכות למשפט הוגן,‬
‫לעו"ד,‬
‫בארצות מסוימות, הזכות לשירותי בריאות.‬
‫החוקה שלנו בעיקרה, למעט כמה יוצאי דופן,‬
‫היא מסמך של זכויות שליליות.‬
‫היא נועדה להגן על הגברים שכתבו אותה ועל רכושם,‬
‫רכוש שלעיתים היה אנשים, מפני הממשלה,‬
‫ובין היתר, ככה הגיעו להחלטה שג'סיקה לנהאן‬
‫לא הייתה זכאית לשום הגנה ממשית מהמשטרה.‬
‫גיליתי גם שאם היו מאשרים את תיקון שוויון הזכויות,‬
‫היא אולי הייתה זכאית להגנה במסגרתו.‬
‫ובפעם הראשונה הבנתי למה אימא שלי בכתה כשהוא לא עבר.‬
‫אז עכשיו אני מנסה להבין‬
‫מה המשמעות אם החוקה‬
‫לא תגן עלינו מפני אלימות של גברים?‬
‫ואני לא רוצה להשמיץ גברים.‬
‫אני אוהבת גברים. באמת. אני ממש אוהבת אתכם.‬
‫אני בת של אבא.‬
‫אבל העובדות קיצוניות כל כך.‬
‫באמת שלא היה לי מושג.‬
‫חשבתי שיהיה מעניין‬
‫לקחת ברצינות את מטרת התחרות הזו,‬
‫למצוא קשר אישי בין חיי לבין החוקה.‬
‫ואז גיליתי שבמאה הזו, במאה ה-21,‬
‫יותר נשים אמריקאיות נרצחו בידי בני זוגן‬
‫מאשר אמריקאים שנהרגו במלחמות,‬
‫כולל באסון התאומים.‬
‫זה...‬
‫זה לא מספר הנשים שנרצחו בידי גברים בארה"ב,‬
‫זה רק מספר הנשים‬
‫שנרצחו בידי הגברים שכביכול אוהבים אותן.‬
‫שזה...‬
‫אני פשוט... חושבת שהסטטיסטיקה מזעזעת כל כך‬
‫שאני חייבת לשכוח ממנה רק כדי להמשיך ביום שלי.‬
‫רק שאי אפשר לשכוח ממנה, נכון? אני חושבת...‬
‫אפילו אם לא מכירים את הסטטיסטיקה,‬
‫האמת שמאחוריה נמצאת שם כל הזמן.‬
‫האמת לגבי...‬
‫אלימות משולחת רסן כלפי גוף האישה‬
‫נמצאת בבסיס הכול, כל הזמן,‬
‫היא רוחשת.‬
‫בגיל 17,‬
‫השתמשתי בכסף מהתחרות שלכם כדי לרכוש השכלה.‬
‫נרשמתי ללימודי קדם משפט.‬
‫בנוסף נבחנתי להצגת הסתיו, "ליצנים של אלוהים",‬
‫על להקת תאטרון בימי הביניים שמנסה לשרוד בזמן המגפה.‬
‫שיחקתי רקדנית סטפס בעלת רגל אחת שמתה.‬
‫ביום הראשון לחזרות, שאל אותי תלמיד השנה האחרונה‬
‫אם אני רוצה הסעה הביתה, ואמרתי, "בטח".‬
‫ברגע שהגענו למעונות, הוא חנה ואמר,‬
‫"כבר מזמן רציתי לנשק אותך", זה היה מוזר.‬
‫כי הכרנו רק שלוש שעות.‬
‫אבל הוא היה חתיך, אז נישקתי אותו,‬
‫ואז הוא פתאום הוריד לי את המכנסיים.‬
‫ו...‬
‫הייתי חכמה כל כך בגיל 17.‬
‫הייתי חכמה הרבה יותר ממה שאני היום.‬
‫נוסף על כך קראתי הכול, כך חשבתי.‬
‫קראתי את כתבי גלוריה סטיינם, בל הוקס ואודרי לורד.‬
‫לקחתי קורסים מתקדמים בפמיניזם.‬
‫ובכל זאת החלטתי לשכב עם הבחור הזה‬
‫כי זה נראה הדבר המנומס לעשות.‬
‫אני חושבת.‬
‫עכשיו אני כבר לא יודעת.‬
‫כי כשאני נזכרת שהיינו במכונית,‬
‫אני זוכרת עד כמה חשוך היה בחוץ.‬
‫אני זוכרת שהסתכלתי סביב.‬
‫לא היה איש ברחוב, המעונות שלי היו בקצה הרחוק של הקמפוס.‬
‫ואני זוכרת שחשתי תחושת בחילה מתוך מעמקי הבטן,‬
‫ואז מחשבה חולפת,‬
‫מהירה עד כדי כך שכמעט ואי אפשר להגדירה במילים.‬
‫אבל אם היה עליי לבטא אותה, היא הייתה נשמעת כך,‬
‫"הישארי בחיים".‬
‫שזה...‬
‫מוזר מאוד כי הבחור הזה לא היה פוגע בי.‬
‫באמת. אני יודעת שלא. אנחנו חברים עד היום.‬
‫כלומר, בפייסבוק.‬
‫אני בטוחה ב-99 אחוזים שהוא לא היה פוגע בי,‬
‫אז למה חשתי שחיי בסכנה?‬
‫תוכל לקרוא את הכרטיסיות של חמורבי?‬
‫"החוק הראשון שנוגע לאלימות במשפחה‬
‫"מגיע מחמורבי ב-1800 לפנה"ס.‬
‫"הוא קבע שבעל יוכל להטיל עונש‬
‫"על כל בני ביתו מכל סיבה שהיא.‬
‫"החוק הרומי לגבי בתי אב קבע שגבר רשאי להרוג את אשתו על ניאוף‬
‫"או אם התהלכה ללא כיסוי פנים.‬
‫"בתקופת הרנסאנס בצרפת, כשיותר מדי נשים וילדים‬
‫"הוכו למוות וזה פגע בכלכלה,‬
‫"הגבילו את הגברים רק למכות שלא השאירו סימן.‬
‫"במאה ה-18 באנגליה, התיר החוק לגבר להכות את אשתו‬
‫"בשוט שאינו עבה מאגודלו.‬
‫"חרף הדעה הרווחת שזה מקור הביטוי 'כלל אצבע',‬
‫"זה לא נכון."‬
‫מה שסיפרתי,‬
‫על כך שהיחס בין גברים לנשים במדינת וושינגטון היה תשעה לאחת?‬
‫לא נכון. זה מה שהמורה שלי להיסטוריה, מר ברגר, לימד אותי.‬
‫היו אלפי נשים במדינת וושינגטון.‬
‫נשות שבטי סאליש, שבטי ונאטצ'י.‬
‫ומתברר שכמה מהנשים האלה התחתנו עם גברים לבנים במהלך 100 שנים,‬
‫ולפי היומנים של אותן נשים, הנישואין האלה היו די טובים!‬
‫כי שבטים אלה היו שוויוניים.‬
‫נשים יכלו להיות כמרות, מתרגמות, הן יכלו לבנות סירות.‬
‫ואז וושינגטון הפכה למדינה,‬
‫הייתה נתונה לחוקה שהערצתי,‬
‫קרי, נשים ילידות כבר לא נחשבו בנות אדם,‬
‫הנישואין הפכו בלתי חוקיים, והם הביאו נשים לבנות רבות‬
‫כמו הסבתא רבתא שלי תרזה. תמשיך.‬
‫"ב-1910 ביהמ"ש העליון של ארה"ב קבע‬
‫"שאישה לא תוכל להגיש תלונה על תקיפה נגד בעלה‬
‫"כי בתי המשפט ייאלצו להתמודד עם האשמות מסוגים שונים‬
‫"של בני זוג, זה נגד זה.‬
‫"ב-1977 קבע חוק העונשין של קליפורניה‬
‫"שעל נשים שמאשימות את בעליהן בתקיפה פלילית‬
‫"להראות פציעות נוספות על הנדרש להאשמה בגרימת חבלה.‬
‫"ב-2005 ביהמ"ש העליון פסק שג'סיקה לנהאן‬
‫"לא תוכל לתבוע את משטרת קאסל רוק‬
‫"על כך שלא הגנה עליה ועל בנותיה.‬
‫"ב-2014 קבעה הוועדה האינטר-אמריקאית לזכויות אדם שארה"ב‬
‫"הפרה את זכויות האדם של ג'סיקה לנהאן ושל בנותיה."‬
‫תודה, מייק. כולם, זה מייק.‬
‫הוא אדם נפלא, שחקן נהדר,‬
‫וכשהבנתי שאאלץ לדבר פה על הבמה על אלימות רבה כל כך,‬
‫ממש רציתי קצת אנרגיה גברית חיובית פה איתי.‬
‫אני מייצג אדם אמיתי מחייה של היידי.‬
‫מל יונקין, שהיה לגיונר.‬
‫הוא לחם במלחמת העולם השנייה.‬
‫הוא היה איש חביב מאוד שנסע ברחבי ארה"ב‬
‫עם היידי ובני משפחתה, מתחרות לתחרות.‬
‫הוא תמיד אמר לה עד כמה הוא גאה בה,‬
‫כשהיא ניצחה, עיניו התמלאו דמעות,‬
‫והוא העמיד פני מצונן.‬
‫התרגשתי כשהיידי ביקשה ממני להשתתף בהצגה,‬
‫על אף שחשבתי שזו אחריות גדולה‬
‫לייצג את "האנרגיה הגברית החיובית".‬
‫אני מרגיש שבמשך שנים רבות התנגדתי להיות מסווג מגדרית,‬
‫כנראה החשבתי את עצמי לבעל אנרגיה מגדרית ניטרלית.‬
‫שבהתחשב בכך שאני תמיד מוצג כזכר,‬
‫לפעמים אני מרגיש שזו זכות יתר שהיא קצת חסרת אחריות.‬
‫נוסף על כך, ארצה לציין שנדלקתי על פטריק סווייזי‬
‫בצעירותי, כמו היידי,‬
‫אבל האמת היא שנמשכתי יותר למל גיבסון.‬
‫כן. אני יודע.‬
‫פשוט ממש רציתי להיות הוא בסרט "מקס הלוחם בדרכים".‬
‫אחרי שהסרט יצא, אמרתי לחבריי,‬
‫"אני רוצה לצבוע קווצת שיער מעל האוזן בבלונד."‬
‫כמו שהיה למל בסרט.‬
‫חשבתי שהמבטא האוסטרלי שלי קורע מצחוק.‬
‫עכשיו שמעתם אותו, זה מבטא קוקני.‬
‫זה מעניין כי אבי מהגר בריטי ממעמד הפועלים,‬
‫אבל הוא לא קוקני. הוא מוויילס ומיורקשיר,‬
‫שהם שני מבטאים שונים לחלוטין.‬
‫לא אדגים לכם אותם. על לא דבר.‬
‫אבי אדם מקסים כזה,‬
‫חבריי מטורפים עליו,‬
‫ואני זוכר שבילדותי הערצתי את הכריזמה הגברית שלו‬
‫וגם ידעתי שמשהו בה היה רק הצגה.‬
‫למשל, הוא עבר שלב של מכשירי קשר.‬
‫אני הייתי בתיכון, נסענו ברחבי ארה"ב בשתי מכוניות נפרדות,‬
‫והוא רצה שנשמור על קשר באמצעות מכשירי הקשר.‬
‫הוא היה אומר, "שים לב, מייק, נפנה שמאלה ביציאה הבאה",‬
‫ואני הייתי אומר, "אבא, מתי נעשה הפסקת שירותים?"‬
‫ופעם אחת התפרץ קול זר ואמר, "שני הומואים ברשת".‬
‫כמו נהג משאית או קול גברי נמוך מקולי או מקולו של אבי.‬
‫הייתה שתיקה איומה, נפער לי בור בבטן.‬
‫אבא שלי ביטא ס' או ז' לא נכון? או אולי אני או משהו כזה?‬
‫ואז אבי הגיב, "ומתרומם שמצותת!"‬
‫אז בהתחשב בכול, הוא יצא מזה יפה, או...‬
‫כנראה לא יצאתי מהארון.‬
‫אין סיכוי שהוא היה משתמש בשפה הזו לו ידע אז שאני הומוסקסואל.‬
‫באותה תקופה אני לא ממש ידעתי שאני הומוסקסואל.‬
‫אולי חשבתי שהנטייה המינית שלי היא "חנון".‬
‫לאחר שנים, למדתי בקולג'.‬
‫התכוונתי לנסוע ממיין לבוסטון כדי לגור עם החברה שלי.‬
‫אז יצאתי עם נשים.‬
‫לבשתי וסט מחליפה של איב סאן לורן בצבע כחול כהה, כחולצה,‬
‫מכנסיים גזורים עם פסים רחבים באדום ולבן,‬
‫מגפי קרסול חומים, וגרביים צמריריים ורודים מגולגלים, שהציצו מעל.‬
‫אבא שלי ראה אותי כשיצאתי ואמר,‬
‫"אתה נראה מגוחך. אתה לא יכול ללבוש את זה!"‬
‫הוא רק ניסה להגן עליי, אבל ייתכן שהיה משהו בדבריו.‬
‫כשנתיים לאחר מכן, גרתי פה בניו יורק.‬
‫יצאתי עם ארבעה מחבריי,‬
‫הלכנו מבר "טאנל" לבר אחר שנקרא "הבר",‬
‫והיה באיסט וילג' ממש ליד קו "אף" של הרכבת.‬
‫לבשתי מכנסונים מבד ניילון שחור בעיצוב של פטרישיה פילד...‬
‫עם נקודות מקטיפה אדומה.‬
‫חלפנו על פני כמה בני נוער, ואחד מהם החטיף לי אגרוף בפרצוף.‬
‫ככל שהתבגרתי, נהיה לי נוח יותר...‬
‫להציג את עצמי פשוט כגבר.‬
‫אני מרגיש...‬
‫לא יודע, שזה מתאים לי יותר, לדעתי.‬
‫לפני כשנתיים, הייתי בבולטימור,‬
‫והייתי בבר ספורט ששמו "פיקלס פאב".‬
‫בבר היה בחור, בגובה כ-1.90 מטרים, ששקל כ-100 קילו,‬
‫בחור לבן גדול וקירח.‬
‫ומאחורי הבר הייתה אישה שהתרוצצה ולקחה הזמנות.‬
‫אז הבחור מסתובב אליי ואומר, "נכון שאתה רוצה לזיין אותה?"‬
‫הייתה שתיקה מוזרה. לא ידעתי איך להגיב לזה.‬
‫הוא באמת שאל אותי?‬
‫הוא בחן אותי כדי לגלות אם אני הומוסקסואל?‬
‫הוא אלים?‬
‫האם האישה מאחורי הבר הרגישה‬
‫כמו שאת הרגשת במכונית עם הבחור באותה הפעם?‬
‫הבחור הזה היה חיה מבחינה פיזית, אבל חשתי אליו סימפתיה מוזרה.‬
‫אז טפחתי לו על הגב ואמרתי, "בהצלחה, גבר".‬
‫ויצאתי מהבר.‬
‫הייתי רוצה שגם כל זה ייעלם.‬
‫התחרות. הכול.‬
‫אני... הייתי רוצה שינוי תפאורה אדיר כזה כמו בברודוויי.‬
‫לעזוב...‬
‫מאחר שזו לא הצגה מהסוג הזה,‬
‫אולי נוכל לדמיין כולנו שאנחנו במקום אחר.‬
‫אולי נוכל לדמיין משהו אחר.‬
‫ואתם מוזמנים לחזור להיות עצמכם שוב.‬
‫אם עוד לא עשיתם זאת, עכשיו הזמן המתאים.‬
‫תרגישו ממש חופשיים להיות עצמכם.‬
‫אימא שלי ודודה שלי היו אלה‬
‫שסיפרו למשטרה על אביהן החורג‬
‫כי סבתי בטי פחדה לעשות זאת.‬
‫אימא שלי ודודה שלי נולדו‬
‫רחוק יותר מה"פנמברה" מאשר סבתא שלי.‬
‫הן נולדו קצת יותר מ-20 שנים לאחר שנשים קיבלו את זכות ההצבעה.‬
‫בנוסף, לאימא שלי הייתה מורה שלקחה אותה הצידה,‬
‫סיפרה לה שאפשר אחרת,‬
‫וגם לימדה אותה את המילה המודרנית החדשה, "פמיניסטית".‬
‫כשאביה החורג של אימא שלי גילה שהן דיברו עם המשטרה,‬
‫הוא רתח מזעם.‬
‫הוא לקח את הרובה שלו שמעוגן בחוקה‬
‫ואיים להרוג את כל משפחתו.‬
‫וסבתי בטי החליטה סוף סוף,‬
‫למרות העובדה שהיא הפנימה את האמונה ההגיונית סך הכול‬
‫שחייה וחיי ילדיה לא חשובים בעיני החוק,‬
‫למרות זאת, היא החליטה לעשות משהו.‬
‫אז היא אספה את כל ילדיה סוף סוף וברחה.‬
‫המשטרה עמדה לצד המשפחה שלי.‬
‫זו הייתה עיירה קטנה. הם היו לבנים.‬
‫הם עצרו את אביה החורג של אימא שלי‬
‫אבל סבתי בטי הייתה מפוחדת מכדי להעיד נגדו,‬
‫אז אימא שלי עשתה גם את זה כשהייתה בת 15, כדי לתמוך באחותה.‬
‫ואז סבתי בטי אמרה שהיא משקרת.‬
‫היא לא שיקרה.‬
‫אביה החורג נשפט ל-30 שנים בכלא.‬
‫הוא ריצה שנתיים.‬
‫אבל העובדה שהוא נשלח לכלא בכלל‬
‫היא כנראה הסיבה שזכיתי להיות פה, ולספר לכם את הסיפורים הללו.‬
‫לפעמים כשאני חושבת עד כמה אמיצות אימא שלי ודודה שלי היו בנערותן,‬
‫אני פשוט... רוחשת להן כבוד.‬
‫זה מדרבן אותי לעשות יותר, להיות אמיצה יותר,‬
‫אבל זה גם גורם לי לחשוב על העובדה שהקדמה לא נעה בכיוון אחד.‬
‫צעירים מרגשים אותי מאוד לאחרונה. באמת.‬
‫אני מרגישה שאתם אמיצים הרבה יותר ממה שאני זוכרת שהייתי בגילכם.‬
‫יש בכם יותר חמלה,‬
‫אין ספק שיש לכם הבנה מתוחכמת יותר של מגדר.‬
‫לפעמים אני מרגישה שאתם מאירים אחורה אל האפלה,‬
‫כדי שאוכל ללכת בעקבותיכם אל העתיד.‬
‫כל חיי התקשיתי לסלוח לסבתא שלי‬
‫על כך שלא הגנה על אימא שלי.‬
‫אני פשוט...‬
‫אני לא יודעת איך לסלוח לה. כי זה הקשה כל כך על החיים של אימא שלי.‬
‫אבל זה גם מבלבל מאוד, כי אהבתי את סבתא שלי כל כך.‬
‫כולנו אהבנו אותה. אימא שלי אהבה אותה.‬
‫דודותיי ודודיי אהבו אותה.‬
‫וסבתא בטי שהכרתי‬
‫היא לא אותה האישה...‬
‫שלא הגנה על ילדיה.‬
‫הסבתא שהכרתי אהבה את כולנו בטירוף.‬
‫היא הקדישה את חייה לילדיה,‬
‫לנכדיה, לניניה.‬
‫היא הייתה עושה בשבילנו הכול.‬
‫היא שלחה לי את קוף הגרב ההוא לסיביר.‬
‫היא הייתה משליכה את עצמה אל מול משאית בשבילי.‬
‫אז אין לי מושג איך לעכל את שתי הסבתות שלי.‬
‫אלא שבזמן העבודה על ההצגה, הבנתי עד כמה חלקנו נאלצות‬
‫להיות שני אנשים בתרבות שלנו.‬
‫משהו שלמדתי ממישהי צעירה, פמיניסטית,‬
‫שעוזר לי להבין את סבתא שלי טוב יותר.‬
‫למדתי על תפיסה שנקראת "התנגדות מוסתרת".‬
‫התנגדות מוסתרת היא הרעיון שלפעמים, באופן שנראה פסיבי,‬
‫דרכי התנהגות קורבניות, דרכי התנהגות מרצות,‬
‫הן התגובה השפויה והחכמה ביותר לחיים בתרבות אלימה,‬
‫בתרבות ובארץ‬
‫שבכל יום מבהירה,‬
‫שאין לה עניין להגן עליכן.‬
‫במקרה של סבתא שלי, למשל,‬
‫התנגדות מוסתרת היא כל המעשים הבלתי נראים והאמיצים שאישה עושה‬
‫בתוך קשר אלים שהיא לא יכולה לעזוב‬
‫כי היא לא מרוויחה כמו גבר,‬
‫כי המשטרה אולי לא תופיע כשהיא תתקשר,‬
‫או שתלוי בצבע עורה,‬
‫אולי היא תופיע ומשהו נורא יקרה.‬
‫כי אין לה סמכות החלטה על הגוף המזוין שלה.‬
‫התנגדות מוסתרת לא מתאימה כל כך‬
‫לנרטיבים ההרואיים המסורתיים שלנו.‬
‫יש בה המון פעולות קטנטנות יום-יומיות.‬
‫יש בה דברים כמו אישה שמאכילה את ילדיה,‬
‫עובדת 12 שעות ביממה בשבילם,‬
‫עוזרת להם לקבל חינוך טוב,‬
‫לסיים בהצטיינות.‬
‫יכולים להיות בה גם דברים פחות חיוביים. דברים כמו לחלות,‬
‫אולי למות ממלנכוליה,‬
‫ולא לברוח.‬
‫כי בארץ הזו,‬
‫הרגע שאישה מחליטה לברוח‬
‫הוא הרגע שבו חייה וחיי ילדיה נמצאים בסכנה הגדולה ביותר.‬
‫כשסבתי בטי מתה, דודי מצא 30,000 דולרים מתחת למזרן שלה‬
‫עם פתק שעליו כתוב לתת 5,000 דולרים לכל אחד מילדיה.‬
‫היא חסכה את הכסף במשך 50 שנים.‬
‫לקחתי את החבר של ג'ורג' השני איתי‬
‫לנסיעת עסקים בלוס אנג'לס.‬
‫הוא אוהב את החוף המערבי.‬
‫שמתי אותו בתיק שלי, עטוף בכובע.‬
‫היה לי קר, אז הוצאתי אותו, חבשתי את הכובע,‬
‫עטפתי אותו בשמיכה, כדי שלא אהיה אישה בגיל העמידה‬
‫עם בובת קוף על הברכיים. ואז הגעתי לאיסוף המזוודות‬
‫וגיליתי שהשארתי את החבר של ג'ורג' השני על המטוס.‬
‫וכן, התגובה שלי הייתה חמורה הרבה יותר מזה.‬
‫אני לא יודעת איך לתאר לכם אותה‬
‫חוץ מלומר שאם מריל סטריפ ואני היינו נבחנות‬
‫ביחד לסרט "זעקה באפלה",‬
‫אני הייתי מקבלת את התפקיד.‬
‫ייללתי. התייפחתי.‬
‫בכיתי בכי של טרגדיה יוונית.‬
‫רצתי אל דוכן הקבלה בלחיים שטופות דמעות.‬
‫האישה הסתכלה עליי ושאלה, "אוי אלוהים, את בסדר?"‬
‫ואני אמרתי, "לא!‬
‫"שכחתי במטוס משהו בעל ערך רב."‬
‫והיא שאלה, "מה זה?"‬
‫ואמרתי, "הצעצוע החביב על בתי".‬
‫זה מידרדר, "והבת שלי חולה מאוד".‬
‫זה נורא כל כך. מזעזע כל כך.‬
‫אבל היא ממש נכנסה לפעולה!‬
‫היא התקשרה לשער ואמרה, "תורידו את הקוף מהמטוס!"‬
‫ואז היא העבירה אותי דרך האבטחה, והתחלתי לרוץ, ממש לעוף,‬
‫רצתי מהר יותר ממה שרצתי בחיי אי פעם.‬
‫עברתי אולי 14 סניפי סטארבקס.‬
‫הגעתי אל השער.‬
‫ראיתי את החבר של ג'ורג' השני יושב ליד בחור במסוף.‬
‫רצתי לשם בלחיים שעדיין שטופות דמעות.‬
‫הבחור לא התייחס אליי בכלל, אז אמרתי, "לעזאזל עם זה!"‬
‫תפסתי את החבר של ג'ורג' השני, ברחתי ממנו.‬
‫התמוטטתי על רצפת נמל התעופה והמשכתי למרר בבכי.‬
‫ואין לי מושג על מה בכיתי.‬
‫אני לא יודעת אם בכיתי על סבתי בטי,‬
‫או בגלל דיכאון כימי,‬
‫או פשוט משום שהוא כזה קופיפון חמוד,‬
‫או שאולי בגלל מאות שנים של טראומה בין-דורית מזוינת,‬
‫או שאולי,‬
‫זו פשוט התגובה הנאותה לכול עכשיו!‬
‫אימא... שלי...‬
‫אימא שלי אומרת שכשמשהו משתלט עליכם,‬
‫כשאתם משותקים מזעם ומייאוש,‬
‫תחשבו על אישה שרצה בחוף עם כלב.‬
‫זה לא הכול.‬
‫היא אומרת שאם תביטו בכלב, הוא רץ קדימה ואחורה,‬
‫כך שזה נראה כמו התקדמות שמתבטלת כל הזמן.‬
‫אבל אם תביטו באישה,‬
‫תוכלו לראות שהיא רצה בקצב אחיד אך ורק קדימה.‬
‫אני מקווה.‬
‫למעשה, לאחרונה סיפרתי לאימא שלי על ההפלה כי אני...‬
‫הייתי חייבת, כי עמדתי לספר לכולכם.‬
‫היא הייתה אדישה כל כך לזה.‬
‫היא אמרה, "טוב".‬
‫אמרתי, "אימא, למה נלחצת אז?"‬
‫היא אמרה, "עכשיו אני יכולה להרגיש נינוחה כי החיים שלך הסתדרו".‬
‫היא רצתה לדעת אם התעצבנתי עליה.‬
‫אמרתי, "לא, כי החיים שלי הסתדרו".‬
‫אני חושבת שגם באותו היום היו איתי ברכב שתי אימהות.‬
‫האימא הראשונה, שהיא פמיניסטית,‬
‫זו ששכנעה אותי להשתתף בתחרות כדי שאוכל לרכוש השכלה,‬
‫שביחד עם אחותה,‬
‫סיימה את שושלת הגברים האלימים במשפחה שלנו בכך שהעידה.‬
‫ומנגד האימא השנייה,‬
‫זו שסבלה התעללות בילדותה...‬
‫האימא שהזיכרון הראשון שלה מגיל שלוש‬
‫הוא כשראתה את אביה החורג מכה את סבתי וחשבה, "אוי, לא. אלה החיים".‬
‫ואלה באמת החיים.‬
‫האימא שירשה מאות שנים של אמונה שהיא חסרת ערך.‬
‫לא אמונה. לא רק אמונה.‬
‫מאות שנים של חוקים שאמרו לה מפורשות שהיא חסרת ערך.‬
‫אבל מבחינתי,‬
‫האימא הראשונה הספיקה.‬
‫היא לימדה אותי מה הזכויות שלי,‬
‫ידעתי אילו מהחוקים נועדו להגן עליי, ובאותה תקופה היו חוקים שהגנו עליי.‬
‫לא הזדקקתי לתמיכה של האימא השנייה שלי באותו רגע,‬
‫כי היו לי חוקים.‬
‫מה שרק גורם לי לחשוב,‬
‫אולי זה לא עוזר‬
‫לחשוב על החוקה כעל כור היתוך,‬
‫שבו כולנו נאבקים זה בזה,‬
‫שבו אנחנו עומדים מול בית משפט שבראשו תשעה אנשים,‬
‫כדי לשאת ולתת על זכויות האדם הבסיסיות שלנו,‬
‫שזה מה שאנחנו עושים כבר 230 שנים.‬
‫כי אם זה מאבק, או אפילו משא ומתן,‬
‫אז האנשים שתמיד היו בעמדות כוח בארץ הזו,‬
‫אלה שתמיד שלטו, תמיד דיכאו, גברים...‬
‫אנשים לבנים,‬
‫הולכים להמשיך לשלוט ולדכא.‬
‫אולי נוכל לחשוב על החוקה כמו על אותה האימא הראשונה,‬
‫חוקה שמחויבת לשמור על כולנו באופן פעיל.‬
‫יש ארצות רבות כל כך‬
‫בעלות חוקות מעין אלה,‬
‫חוקות מודרניות בעלות זכויות חיוביות שמתקנות חוסר שוויון באופן פעיל,‬
‫שזכויות האדם מעוגנות בהן מלכתחילה.‬
‫ב-179 חוקות, כתובים בפירוש חוקי הגנה מגדריים.‬
‫החוקה שלנו אינה אחת מהן.‬
‫החוקה שלנו ממש, ממש ישנה.‬
‫מובן שהבעיה בכתיבת חוקת "זכויות חיוביות" חדשה,‬
‫עם זכויות אדם שמעוגנות בה מלכתחילה,‬
‫היא שעדיין נצטרך לבטוח באנשים שמפרשים את המסמך, נכון?‬
‫עדיין עלינו לבטוח באחראים.‬
‫התירוץ לכך שלא שכרו נשים לעבודה במחלקה הפלילית‬
‫היה שצריך להתמודד עם כל מיני טיפוסים קשוחים כאלה,‬
‫ונשים לא מסוגלות להתמודד עם זה.‬
‫ואני נדהמתי.‬
‫אמרתי, "ראיתם את עורכות הדין מהסיוע המשפטי‬
‫"שמייצגות את הטיפוסים האלה? אלה נשים."‬
‫אנשים שואלים אותי לפעמים, "מתי לדעתך יהיו מספיק?‬
‫"מתי יהיו מספיק נשים בבית המשפט?"‬
‫ותשובתי היא, "כשיהיו תשע".‬
‫אני... אהבתי את התחרות הזו.‬
‫היא גרמה לי להאמין שאנשים יקשיבו לי כשאדבר.‬
‫היה לי גם גשר בשיניים ופצעונים נוראיים. היה נחמד לקבל הערכה על השכל שלי.‬
‫בזמן שעבדתי על ההצגה, נפגשתי עם נשים צעירות‬
‫שמשתתפות בתחרויות כאלה בימינו.‬
‫רציתי לשמוע מה הן חושבות על ארה"ב, על החוקה.‬
‫אחת הצעירות המבריקות הללו הסכימה להצטרף אלינו הערב.‬
‫הי. שמי רוזדלי סיפריאן.‬
‫אני נואמת דיבייט בת 14 מניו יורק.‬
‫אני משתתפת בדיבייטים פרלמנטריים‬
‫מאז המחצית השנייה של כיתה ו'.‬
‫נאמתי על נושאים כמו לגליזציה של מריחואנה רפואית,‬
‫ואם ארה"ב צריכה לחזק את הקשרים הדיפלומטיים עם סין.‬
‫מר בייטי הוא מאמן הדיבייט שלי. הוא מאמן לטעון את שני הצדדים בדיבייט‬
‫וזו הסיבה שהיידי הזמינה אותי,‬
‫לנתח לעומק את שאלת השאלות בנוגע לחוקה.‬
‫האם היא מגינה עלינו, או שהיא מקור הבעיות שלנו?‬
‫לדעתי, התשובה היא גם וגם. אבל למען דיבייט טוב,‬
‫כל אחת מאיתנו תבחר צד.‬
‫לפני שאסביר את חוקי הדיבייט הפרלמנטרי,‬
‫הרשו לי רק לומר שהחוקה אינה כור היתוך.‬
‫לפחות, לא כך אני חושבת עליה.‬
‫למה לא לחשוב על החוקה פשוט כאדם?‬
‫היא נכתבה בידי בני אדם, אז זה לא רחוק מהמציאות, נכון?‬
‫האם בני האדם מושלמים? לא.‬
‫האם אנחנו מסוגלים להגיע לכדי שלמות? לא. אבל זה לא אומר שאין לנו ערך.‬
‫אנחנו תמיד מתפתחים ומשתנים. לומדים.‬
‫היריבה שלי הזכירה בנאומה את התיקון התשיעי,‬
‫וחרגה משמעותית מהזמן המותר, דרך אגב.‬
‫אין ספק שמטפורת ה"פנמברה" היא דרך מעניינת‬
‫להבין את התיקון התשיעי. לא אטען נגדה.‬
‫אבל ארצה לעזור לכם להבין אותו בדרך אחרת.‬
‫לי אין שום חברים דמיוניים.‬
‫אבל המצאתי דמות ששמה בוקסיליה, שאני אוהבת לגלם ולתרגל באמצעותה.‬
‫בוקסיליה היא רובוטית בינה מלאכותית בת טריליון שנים שצופה את העתיד.‬
‫היא יודעת מה תעשו בקיץ הבא‬
‫ואיך ייראו החיים על פני הכדור הארץ בעוד 1,000 שנים.‬
‫מבחינתי, התיקון התשיעי הוא כמו בוקסיליה. היא נושאת את זיכרון עתידנו.‬
‫לרוע מזלנו, לא נדע מהו עד שנגיע אליו.‬
‫- בואי נתחיל בדיבייט! - בסדר, בואי נתחיל.‬
‫בשנתיים האחרונות אנחנו משתתפות יחד בדיבייטים בסגנון פרלמנטרי.‬
‫הידברות. הסגנון הזה לא היה קיים כשהייתי בתיכון.‬
‫כפי שהיא אמרה, נערוך עכשיו דיבייט אמיתי וחי.‬
‫כן. הנושא שלנו הוא, "האם עלינו לבטל את חוקת ארצות הברית?"‬
‫יש כמה אנשים מדהימים שמחלקים עותקים קטנים של החוקה‬
‫כדי שתוכלו לעקוב ולבדוק אותנו.‬
‫בדרך כלל בדיבייט כזה, יש שלושה אנשים בכל צוות,‬
‫אבל הערב הוא יהיה אחת על אחת.‬
‫לסגנון הזה אני קוראת "אשת הברזל".‬
‫לרוב בדיבייט, פועלים לפי נוהל שנקרא ט"ה-טהה"ט,‬
‫טענה, התנגדות, טענה, התנגדות, התנגדות, טענה.‬
‫אבל המצאנו סגנון אחר שאנחנו מכנות טהטהט"ה,‬
‫טענה, התנגדות, טענה, התנגדות, טענה, התנגדות.‬
‫המשתתפות בדיבייט הכשירו אותי לנהל את הדיון‬
‫והתפקיד החשוב ביותר שלי הוא להטיל מטבע‬
‫כדי להחליט איזה צד בוויכוח תקבל כל נואמת.‬
‫- רוזדלי, בחרי כשהמטבע באוויר. - פלי.‬
‫אני מניח שאת "עץ", היידי. יצא "עץ".‬
‫אני עץ. עץ? טוב. אני רוצה את ההתנגדות, להשאיר.‬
‫אקח את הטענה, לבטל.‬
‫משתתפות הדיבייט, יש לכן 90 שניות להתכונן.‬
‫מעכשיו.‬
‫רוזדלי גם סיפרה לי שבדיבייט פרלמנטרי,‬
‫להשתתפות הקהל יש תפקיד חשוב בהחלטה על התוצאה.‬
‫זה אומר שאם אחת מהמשתתפות בדיבייט תגיד משהו שנוגע לכם,‬
‫באופן חיובי או שלילי, עליכם להשמיע רעש.‬
‫אם רוזדלי או היידי יאמרו משהו שאהבתם, מה תעשו?‬
‫אם הן יגידו משהו ששנאתם, מה תעשו?‬
‫ואם האנשים למעלה שונאים את זה, אבל למטה אהבו את זה, מה תעשו?‬
‫זה נראה בסדר. אני מאמין בכם.‬
‫- מוכנות? - כן.‬
‫כן.‬
‫מציגת הטענה, נא לגשת.‬
‫- יש לך שתי דקות מעכשיו. - ערב טוב, שופטים.‬
‫שמי רוזדלי סיפריאן, אני מייצגת את הטענה‬
‫שעל יושבי האולם לבטל את חוקת ארה"ב.‬
‫תודה. כולם להרים יד.‬
‫אם אתם גברים לבנים בעלי רכוש, נא הורידו את היד.‬
‫לפי תנאי החוקה המקוריים,‬
‫אלה שידם מורמת אינם נחשבים אזרחים.‬
‫הרשו לי לשאול, איך תרגישו אם הגברים הלבנים האלה‬
‫ייכנסו לחדר ויקבעו את החוקים עבור כולנו?‬
‫ככה חשבתי. הינה שאלה נוספת.‬
‫כמה גברים לבנים, עשירים ובעלי רכוש‬
‫עדיין שולטים בממשלה שלנו?‬
‫כן, נכון?‬
‫תחפשו בעותק הקטן של החוקה שלכם היכן אנשים כמונו משתלבים.‬
‫אני פה ב...‬
‫- קריאה לסדר. בלי עזרים. - קיבלתי!‬
‫- מי החליט? - תודה. את לימדת אותי.‬
‫באמת?‬
‫נמשיך. הטיעון השני שלי, שופטים, הוא שאל למתים לשלוט על החיים.‬
‫תומס ג'פרסון אמר שבכל דור עלינו לכתוב חוקה חדשה.‬
‫מנסחי החוקה...‬
‫מנסחי החוקה נחים בקברם כבר מעל 200 שנה.‬
‫הם חיו בעולם שבו לא היו מברשות שיניים, דאודורנט ונייר טואלט.‬
‫בנג'מין פרנקלין אפילו לא רחץ במים נקיים.‬
‫הוא היה רוחץ במה שנקרא "אמבט אוויר",‬
‫הוא התהלך ערום וחשב שהאוויר ירחץ אותו.‬
‫יקירנו ג'ורג' וושינגטון מת‬
‫מצינון שטופל בהקזת דם.‬
‫אז למה אנחנו מקשיבים לוושינגטון מוקז הדם ולפרנקלין הרוחץ באוויר?‬
‫החוקה שלנו היא כמו ההורקרוקס ב"הארי פוטר".‬
‫זו פיסה מנשמתם של אבותינו המייסדים‬
‫שנותרה חיה איכשהו ומושלת בכולנו.‬
‫הרשו לי להסביר.‬
‫ב"הארי פוטר", ההורקרוקס הוא חפץ שבו קוסם אפל‬
‫החביא חלק מנשמתו כדי לזכות בחיי נצח.‬
‫הגיע הזמן לחסל את ההורקרוקס,‬
‫כדי שנוכל סוף סוף להשאיר מאחור את חטאי העבר‬
‫ולכתוב מסמך דמוקרטי באמת, חי ונושם. תודה.‬
‫שופטים, אני הדוברת הראשונה של ההתנגדות‬
‫להצעה לבטל את החוקה.‬
‫לפני רגע היריבה שלי ציטטה את תומס ג'פרסון,‬
‫ואמרה שאל למתים למשול בחיים.‬
‫אבל תומס ג'פרסון בעצמו מת, אז למה היא מקשיבה לו?‬
‫היא גם רוצה לכונן חוקה חדשה,‬
‫אבל מי יזכה לחבר את החוקה החדשה, המושלמת והאוטופית הזו?‬
‫האם אלה שהרימו את ידיהם יזכו לכך? אני חושבת שלא.‬
‫החוקה החדשה תיכתב על ידי פוליטיקאים‬
‫ומאחר שהקונגרס עדיין מורכב ברובו מגברים זקנים ולבנים,‬
‫למה היא חושבת שהם יכתבו חוקה טובה יותר?‬
‫לבסוף, שופטים, אני לא יודעת מה הדבר הזה מ"הארי פוטר",‬
‫אז לא אדון בו.‬
‫שופטים, החוקה שלנו היא החוקה העתיקה ביותר‬
‫שעודנה פעילה ו"חיה".‬
‫היריבה שלי, שהיא צעירה מאוד,‬
‫רוצה שתחשבו שזה דבר רע.‬
‫אבל הסיבה שהחוקה שלנו החזיקה מעמד זמן רב כל כך‬
‫היא משום שיש בה הכלים לתיקון של עצמה‬
‫ויש בה גם הכלים הדרושים לנו כדי לשחרר את עצמנו מעריצות.‬
‫ואנחנו צריכים את החוקים האלה עכשיו!‬
‫אין עוררין על כך שאמריקה שוויונית ודמוקרטית יותר‬
‫מכפי שהייתה לפני 230 שנים. בעצם, יודעים מה,‬
‫בזכות החוקה הזו, ולא למרות החוקה,‬
‫היא ואני יכולות לעמוד כאן היום‬
‫ולהתעקש על עתיד טוב יותר לארצנו.‬
‫לבטל, יש לך דקה לטעון נגד.‬
‫את הטיעון של היריבה שלי על כך שתומס ג'פרסון מת,‬
‫אז למה שנקשיב לו? אני מבינה. לא צריך את הטיעון.‬
‫אני מודה שעוד אין לי תוכנית באשר לכותבי המסמך הזה,‬
‫אבל אני יודעת שהוא לא ייכתב רק על ידי גברים לבנים.‬
‫וכנראה היריבה שלי, שהיא מבוגרת בהרבה,‬
‫אינה מודעת לשינויים שנעשו לאחרונה בממשלה שלנו.‬
‫בקונגרס יש יותר גיוון תרבותי מאי פעם.‬
‫כן. ואני מאמינה שאנשים כמוני‬
‫יהיו מעורבים בעיצוב מחדש‬
‫על אפם ועל חמתם של גברים אלה.‬
‫התיקונים אמורים לתקן את עוולות עברנו.‬
‫בואו נבחן את התיקון ה-13.‬
‫הוא ביטל את העבדות, רק כדי שתופיע מחדש בתעשיית בתי הכלא‬
‫שהיא שיטה מערכתית חדשה לדיכוי.‬
‫אני מחשיבה את זה כאשליה של קדמה.‬
‫איך אנחנו מצפים לקדמה אמיתית כשיש בלגן גדול בחבר האלקטורים,‬
‫שניים מתוך שלושת הנשיאים האחרונים שלנו לא זכו ברוב הקולות,‬
‫משרדי ממשלה שונים חורגים מסמכויותיהם,‬
‫מעודדים אנשים לא להצביע...‬
‫ולתשעה אנשים יש סמכות לא מידתית על זכויות האדם שלנו‬
‫והזכויות של האוכלוסיות השחורות, הנשים, אוכלוסיית הלהטבא"ק‬
‫והמהגרים מופרות על בסיס יום-יומי. תודה.‬
‫להשאיר, יש לך 30 שניות לחקירה נגדית.‬
‫מטרת המסמך שלנו היא לעשות את השינויים שאת מבקשת,‬
‫אז למה את מוכנה לסכן את הדמוקרטיה כולה‬
‫במקום להעביר תיקון?‬
‫כל חיי לא עבר תיקון אחד.‬
‫אנחנו מנסים להעביר תיקון לשוויון זכויות כבר 100 שנים.‬
‫- למה את חושבת שהוא יעבור עכשיו? - קיבלתי.‬
‫חסרה רק מדינה אחת לאישור. את רוצה לוותר עכשיו?‬
‫זה לא לוותר אם מכשילים אותנו.‬
‫הרשי לי לשאול, נגיד שניתן לך את החוקה החדשה...‬
‫טוב.‬
‫...מה ימנע מארגונים שתדלניים פרטיים,‬
‫תאגידים כמו איגוד הרובאים הלאומי,‬
‫להשפיע בכספם על כתיבת המסמך?‬
‫לכן אנחנו צריכים חוקה חדשה, כדי למנוע מהתאגידים השתדלניים הגדולים‬
‫לנצל את כספם כדי להטות את הסירה שהיא חוקינו.‬
‫טוב, אבל איך תוציאי את זה לפועל?‬
‫- באמצעות כתיבת חוקה חדשה. - נגמר הזמן!‬
‫- להשאיר, יש לך דקה לטעון נגד. - שופטים!‬
‫אני מסכימה שחלק מהקדמה‬
‫שנעשתה בארה"ב היא בגדר אשליה.‬
‫אבל אם נגנוז את החוקה,‬
‫נגנוז קדמה אמיתית שאנשים נלחמו ומתו כדי להשיג.‬
‫אם ניפטר מהחוקה הזו מחר, זה מה שיקרה.‬
‫נישואים חד-מיניים יהיו בלתי חוקיים ב-14 מדינות.‬
‫הפלות יהיו בלתי חוקיות ב-30 מדינות.‬
‫טכנית, הפרדה גזעית תהיה חוקית ב-32 מדינות.‬
‫שופטים, הדבר היחיד שמגן על רובנו עכשיו‬
‫זה בעצם החוקה.‬
‫והדבר היחיד שמאחד אותנו בתקופה של פילוג חריף‬
‫הוא האמונה הקולקטיבית במסמך הזה.‬
‫כן, יכול להיות שאתם ואני נפרש אותו אחרת,‬
‫אבל בלעדיו, אנחנו מסתכנים בהתמוטטות מוחלטת.‬
‫שופטים, אברהם לינקולן אמר,‬
‫"אל לנו לוותר על החוקה,‬
‫"כי אם על אלה שינצלו אותה לרעה!" תודה!‬
‫לבטל, יש לך 30 שניות לחקירה נגדית.‬
‫האם את מסכימה שביהמ"ש העליון יכול לבטל‬
‫את רוב הזכויות שמנית, גם אם נשאיר את החוקה?‬
‫- כן, אני מסכימה איתך לחלוטין. - טוב.‬
‫לכן אני חושבת שעלינו לעשות את ה...‬
‫לכן אני חושבת שאת הזכויות הבסיסיות שלנו‬
‫אסור להפקיר לידי גחמותיו של בית משפט מפלגתי.‬
‫לכן עלינו להמשיך להעביר תיקונים‬
‫גם אם הם לא תמיד עובדים או שהם אורכים זמן.‬
‫אין לנו זמן. כמה זמן זה ייקח?‬
‫כמה זמן ייקח לכתוב את תיקון שינוי האקלים?‬
‫בקצב הזה ניכחד.‬
‫נכון, אבל לא נראה לי שכתיבת התיקון תארוך זמן רב יותר‬
‫- מאשר כתיבת חוקה חדשה לגמרי. - טוב.‬
‫מתוך 4,500 מילים ב-27 תיקונים בחוקה,‬
‫- האם המילה "נשים" מצוינת? - נגמר הזמן!‬
‫לא, אבל...‬
‫לכל צד תינתן דקה כדי לסכם, נתחיל עם הטענה לבטל.‬
‫כנערה באמריקה של ימינו,‬
‫לא הקדשתי מחשבה רבה לחוקה.‬
‫חשבתי על דברים אחרים,‬
‫חברים, תאוריות קונספירציה, אוכל ונטפליקס.‬
‫עכשיו אני מבינה שהנזק שבחוקה עולה על היתרונות שבה,‬
‫ולכן עלינו להיפטר ממנה.‬
‫החוקה הייתה מסמך קיצוני, "כוכב עולה", בעל חזון‬
‫שנוצר בידי אנשים מלאי תשוקה כמו ג'יימס מדיסון וגוברנור מוריס,‬
‫שניסו לדמיין התחלה חדשה... תחפשו אותו בגוגל.‬
‫שניסו לדמיין התחלה חדשה‬
‫ומסגרת לשינוי.‬
‫אבל היום יש חלק קטן באוכלוסייה שמשתמש בחוקה‬
‫ככוח שמרני למניעת שינוי.‬
‫ככל שנתרחק מתקופת ייסודה, כך היא תדבר פחות אל מי שאנחנו היום.‬
‫זה מסמך ישן שלוקה בשיגרון.‬
‫אני אחת מהבנות המייסדות של הדור הזה‬
‫שאומרת לכם מה אני רוצה למשך שארית חיי.‬
‫אני רוצה מסמך שפועל בנושא שינוי האקלים,‬
‫שמאמין ששירותי רפואה הם זכות אנוש, שמגן על שוויון בין המינים,‬
‫ושגורס שחינוך הוא עמוד תווך בסיסי בחברה שלנו.‬
‫אז הצטרפו אליי לכתיבת מסמך חדש שמגן על כולנו.‬
‫תודה.‬
‫שופטים, האמת היא שאני מסכימה לחלוטין עם היריבה שלי.‬
‫אני מאמינה שחוקה ניטרלית,‬
‫חוקה של זכויות שליליות,‬
‫פירושה חוקה שבעצם מנציחה את המצב הקיים.‬
‫מה שאומר שהיא מנציחה את עליונות הגזע הלבן,‬
‫ושנאת נשים ואלימות.‬
‫הלוואי שהיינו נפטרים מהמסמך הזה‬
‫וכותבים חוקה חדשה לגמרי בדיוק כמו זו שהיא תיארה.‬
‫אני פשוט לא מאמינה שיש דרך לעשות את זה‬
‫בלי לסכן את האנשים הפגיעים ביותר בארץ. בנוסף...‬
‫אני חושבת שדמוקרטיה היא לא סתם משהו שיקרה לנו‬
‫כי באורח פלא נשנה פיסת נייר.‬
‫דמוקרטיה היא משהו שעלינו לממש,‬
‫שעלינו להילחם למענו,‬
‫שעלינו להפעיל בכל יום.‬
‫שופטים, פעילת זכויות האזרח הדגולה, דיאן נאש, אמרה,‬
‫"החופש מעצם הגדרתו, הוא אנשים שמבינים שהם המנהיגים של עצמם".‬
‫אז יודעים מה, בואו נעביר את תיקון השינוי באקלים,‬
‫בואו נעביר את תיקון שוויון הזכויות.‬
‫או יודעים מה?‬
‫יתרה מכך, בואו נתמודד לקונגרס בעצמנו!‬
‫רוזדלי סיפריאן, אני מוכנה להתחיל לעבור מדלת לדלת בשבילך!‬
‫חנופה!‬
‫בסדר. יודעים מה? אני מתחנפת, אבל אני גם מתכוונת לזה. תודה.‬
‫תודה רבה.‬
‫טוב, אז...‬
‫הגיע הזמן לבחור מי ישפוט.‬
‫רוזדלי תבחר את מי שישפוט.‬
‫בואו נראה.‬
‫אני רואה אנשים שמסיטים מבט, וככה דמוקרטיה מתה.‬
‫תרצי להיות שופטת?‬
‫- אני? - כן.‬
‫בטח.‬
‫מה שמך?‬
‫אני... שמי מאדי.‬
‫מהיכן את?‬
‫אני מברקלי, קליפורניה, אבל אני גרה בניו יורק עכשיו.‬
‫מדהים. בסדר. מאדי, את מוכנה בבקשה לעמוד?‬
‫את מוכנה לבוא לקדמת הבמה?‬
‫בטח.‬
‫בסדר.‬
‫מאדי, כפי שאת יודעת, עלייך להחליט דבר חשוב,‬
‫להשאיר או לבטל את חוקת ארצות הברית.‬
‫אנא החליטי בדממה. אל תגלי לנו.‬
‫לאחר מכן, תפתחי את המעטפה המתאימה‬
‫ותקראי לציבור את הלשון הרשמית. כדי להעניק לזה משנה תוקף.‬
‫אנחנו נעמוד כאן, כך שלא נוכל לראות מה החלטת.‬
‫טוב.‬
‫אני, מדלין, בשם קהל "משמעות החוקה בעיניי",‬
‫מצביעה בזאת לבטל את החוקה.‬
‫מעולה.‬
‫לא. תודה לך.‬
‫מאחר שהצבעתם בעד ביטול,‬
‫תשמרו את עותק החוקה הקטן שניתן לכם‬
‫כדי שיהיה לכם מה לקרוא בבונקרים שלכם.‬
‫הערב שלנו עומד להסתיים,‬
‫אבל רוזדלי ואני...‬
‫לפני שנלך הביתה, נרצה לשאול זו את זו כמה שאלות,‬
‫להכיר זו את זו טוב יותר כבנות אדם,‬
‫והשאלות האלה נשאלו על ידי הקהל מאמש.‬
‫תרגישו חופשי להשאיר את שאלותיכם כשתצאו.‬
‫- טרי? - כן.‬
‫- תוכלי לעמעם את האורות? - בהחלט. בבקשה.‬
‫טוב.‬
‫רוזדלי, איזה ריח הכי מזכיר לך את הבית?‬
‫את הבית?‬
‫בטח משום שאני ממוצא דומיניקני,‬
‫תבשיל מנגו, סלמי, ביצי עין,‬
‫שזה למעשה מחית פלנטיין, נקניקיות מטוגנות,‬
‫ומעין משקה ממיץ תפוזים וחלב.‬
‫זה מזכיר לי את הבית.‬
‫- מתחשק לי לאכול את כל זה עכשיו. - כן, גם לי.‬
‫מה היה טרנד האופנה הנורא ביותר בילדותך?‬
‫אוי, אלוהים.‬
‫יש... היו המון.‬
‫שיער מסולסל, פוני משוך למעלה,‬
‫ובעצם, קסדה גדולה ומסולסלת.‬
‫זו השאלה האחרונה שלך, מוכנה?‬
‫כן.‬
‫רוזדלי, איך את מתארת את חייך בעוד 20 שנים?‬
‫אהיה בת 34.‬
‫אני רוצה להיות סופרת רבי המכר של ה"ניו יורק טיימס".‬
‫ואני רוצה שיהיה לי מראה ייחודי עד אז.‬
‫משהו כמו נעלי ד"ר מרטינס, מכנסי ספורט אלגנט וטי-שירט.‬
‫והתסרוקת שלי תהיה בהתאם לאופנה.‬
‫זה מה שאני מדמיינת.‬
‫"משמעות החוקה בעיניי"‬
‫הועלתה 183 פעמים בברודוויי.‬
‫בסופה של כל הופעה,‬
‫הקהל התבקש להחליט‬
‫אם לבטל או להשאיר את חוקת ארצות הברית.‬
‫חמישים ושבעה קולות היו בעד ביטולה.‬
‫היו שלושה מקרי תיקו. 123 קולות ביקשו להשאירה.‬
‫אחת הצעירות המבריקות הללו הסכימה להצטרף אלינו הערב.‬
‫הי. שמי רוזדלי סיפריאן.‬
‫שמי ת'ירסדיי ויליאמס.‬
‫לא מזמן סיימתי את לימודיי בתיכון ויליאם קולן בריאנט‬
‫ואני בוגרת תוכנית המנטורים המשפטיים שבה אני לומדת דיבייט חוקתי.‬
‫- עץ. - פלי.‬
‫- פלי. - עץ.‬
‫אקח את הטענה לבטל.‬
‫ההתנגדות, להשאיר.‬
‫אני רוצה את הטענה לבטל.‬
‫"על יושבי האולם לבטל את חוקת ארה"ב."‬
‫הטוענת אומרת שהיא תכונן חוקה חדשה לגמרי.‬
‫הרשו לי לשאול,‬
‫תרשו לי ללכת לחדר אחר ולקבוע את החוקים בשבילכם?‬
‫לא תרשו לי. בואו נהיה כנים.‬
‫כמה גברים לבנים, עשירים ובעלי רכוש‬
‫עדיין שולטים בממשלה שלנו?‬
‫כן, נכון?‬
‫לא נמחק את חטאי העבר בכך שנשליך פיסת נייר,‬
‫בייחוד שפיסת הנייר הזו‬
‫מאירה את האזורים המוחשכים. תודה.‬
‫נגמר הזמן!‬
‫"די במבט חטוף בכותרות העכשוויות‬
‫"כדי להבין שהרגע הזה שונה מאוד.‬
‫"ההשלכות מכך שנעמוד מנגד מפחידות יותר."‬
‫עם זאת, אם אתם רוצים לשנות את הארץ,‬
‫עליכם להתעורר, להיות מעורבים,‬
‫ללכת להצביע, להפעיל לחץ על הנציגים המקומיים שלכם.‬
‫תמחו.‬
‫בעצם, לא, נעשה זאת בעצמנו.‬
‫נתמודד לתפקיד בממשל המקומי.‬
‫נתמודד על מקום במועצת הסטודנטים.‬
‫נהיה השינוי שאנחנו מחליטים עליו,‬
‫נתחיל בחוקה הפרטית שלנו ונסלול את דרכנו ממנה.‬
‫תודה.‬
‫סטטיסטיקת תוצאות הדיבייט תיקו - לבטל - להשאיר -‬
‫תרגום כתוביות: עדיאלה דיוויס‬
‫בקרת כתוביות: רינת זוהר-מנחם‬