Downloaded from YTS.MX
PŮVODNÍ DOKUMENT NETFLIX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AHOJ, ANGEL!
ANGEL: POŘÁD TAM JSI
JOKES: KOTĚ, NEMŮŽU SE DOČKAT, AŽ TĚ ZÍTRA UVIDÍM NA PÁRTY
ANGEL: VÍM, KDO JSI
ANGEL: MILUJEŠ MĚ?
JOKES: TY VÍŠ, ŽE JO
ANGEL: TAK TO ŘEKNI
JOKES: MILUJU TĚ
ANGEL: PAK MI ŘEKNI,
PROČ JSI MĚ ZABIL?
24. ÚNORA 2006
Šli jsme ven z domu.
To auto na příjezdové cestě je moje.
A pak kolem projel Ford Expedition…
a viděli jste sami, v tom autě bylo plno.
Do auta nastoupili Crystal, Juan
a můj syn Justin.
Nastoupili jsme, sedačka se vyklopila dopředu
a já povídám: „Šoupni se. Nepojedeme po hlavní ulici.
Jedeme tak o tři, čtyři bloky dál, do krámu 7-Eleven. Šoupni se, ségro.“
A nedojeli jsme ani na konec ulice.
20.43 HOD.
Dojedu až sem.
Dívám se na něj a on tam stojí, hned vedle stopky.
A v té chvíli se tady objeví bílý Ford Expedition,
zajede takhle dozadu a tady zastaví.
Vyrazím tam
a zastavím, abych viděla, co ty děti dělají.
Když jsme tam dojeli, rozhlídnu se a je tam kluk v hoodie
a se zbraní, je ode mě tak půl metru.
Vidím tu zbraň.
A hýbal ústy, jako kdyby sám sebe povzbuzoval.
Bum.
A pak spousta rámusu, tříští se sklo a hvízdají pneumatiky.
Máme několik telefonátů, padly nejmíň čtyři výstřely…
Střílelo se a…
- Stříleli na vaše auto? - Ano, stříleli po mně.
Přikrčila jsem se v sedadle a říkala si „proboha!“
Ani nevím, jestli trefili auto.
Podíval jsem se na sestru a ona se vůbec nehýbala.
Co se stalo?
Najednou se vynořilo to auto.
- Je to Honda Accord. A pak začali… - Jakou má barvu?
20.47 HOD. ČTYŘI MINUTY PO STŘELBĚ
Dojeli jsme přímo před ten obchod,
rovnou před vchod.
Vystoupil jsem z auta a zvedl ji. Pak tam sedím a držím ji.
Někdo dostal zásah, je na zemi. Vypadá to, že nereaguje.
Adresa je…
A cítil jsem, že hlava…
Máme tu hlášení od svědka. Vypadá to, že máme oběť.
Hlídko, kde se nacházíte?
Bůh říká: „Přej si a bude ti dáno.“
Přál jsem si.
Tak kde byl? Taky se říká, že všechno je podle jeho plánu.
Co je to zatraceně za plán?
Kde je v mým životě milující Bůh?
Já to nechápu.
Chci vědět proč, chápete? Proč?
Byla půlnoc a babička brečela v obýváku.
A oni říkali: „Někdo postřelil Crystal.“
Tak říkám: „Crystal je postřelená?“ A oni: „Crystal to dostala do hlavy.“
První vzpomínky, co mám na Crystal,
se týkají toho, jak si se mnou ráda hrála s panenkami a pořád se na něco ptala.
„Jaimie, dostala Annabelle flaštičku?“ Hrálo se mi…
Hrálo se mi s ní moc hezky.
Opravdu ano. Inspirovala mou představivost.
Díky ní jsem věděla, že nic není nemožné.
Může se stát cokoliv.
Tak jsem šla na MySpace.
AHOJ, JAIMIE!
Dnes večer došlo ke strašlivé tragédii.
Psala jsem o tom blog. Tak jsem se zbavila emocí.
Doma jsem nebrečela.
JSEM ZNECHUCENÁ SPOLEČNOSTÍ.
Prostě jsem psala.
Nechala jsem prsty, aby psaly samy.
TOHLE ZNIČILO MĚ I MOU RODINU.
Poslední věta byla:
„Crystal, prosím, ať jsi v pořádku. Mám tě radši než svůj život.“
Už se neprobrala.
Pamatuju si, jak tu byla,
a pořád čekám, že zase projde těmi dveřmi.
Jenže to se nestane.
Když myslíme na svou rodinu a na hezké časy,
je to, jako bychom kreslili čáru.
Před Crystal a po Crystal.
Byla to má pýcha a radost.
Tak moc jsem si přála dceru.
Měla jsem tři syny.
A když se narodilo čtvrté dítě, radovala jsem se: „Hurá, holčička.“
Byla moje sluníčko. Byla můj život. Můj život. Jo.
Nic jí nebylo cizí.
Milovala výšky a horské dráhy a měla velké štěstí v kasinu.
Přišla k automatu, hodila tam pět dolarů
a vyhrála 38 000.
A s manželem začali podnikat v oboru klimatizací.
Firma se jim dobře rozjela.
A její manžel propadl zpět drogám a násilí.
Proto ho Crystal opustila a byla zase s námi.
Jo.
Takových vzpomínek! Bože, takových vzpomínek.
Spousta z nich je fajn, ale ten jeden večer
to všechno smaže.
POLICEJNÍ ODDĚLENÍ RIVERSIDE STANICE MAGNOLIA
Ano, má to samé tetování na krku.
Máme na stole položený obrázek smrťáka, za toho,
kdo je další na řadě.
Abychom věděli, že smrt na nás pořád číhá
a že když jste na prvním místě v seznamu, týká se vás to.
Nikdy nemáte tušení, co ulovíte, a já byl na řadě.
Měli jsme střelbu na západním okraji města,
tak jsem se oblékl, políbil ženu, vyrazil a pak se teprve rozběhl mozek.
Můj první případ vraždy byla přestřelka gangů. Ty jsou vždy nesmírně těžké.
Ten případ bohužel ani dnes pořád není uzavřen.
Tam někde venku běhá člověk, kterému prošel nejtěžší zločin.
Pořád na to myslím.
Můj druhý případ byla Crystal Theobaldová.
Ale dva už za hlavu hodit nemůžu. Není možné mít nevyřešené dva.
Začalo to ovšem dost slušně.
Na místě činu našli několik nábojnic,
přímo na křižovatce Greenpoint a Geranium.
Našla se i bota, která mohla být důkazem,
takže ji zanesli do spisu.
Měl jsem příležitost prostudovat důkazní materiál,
fotografie, probrat si důkazy, video.
Měl jsem toho plnou hlavu, byl jsem v jednotce nový.
Naprosto vás to převálcuje.
Policejní oddělení Riverside.
Měli výpovědi svědků. Chodili od domu k domu.
Obcházíme celé okolí.
Neslyšeli jste výstřely?
Večer jsme byli uvnitř.
- Neslyšel jste něco, nebo neviděl? - Nebyl jsem tu.
- Ne, spal jsem. - Spal jste?
Sháníme kohokoliv, kdo mohl vidět nebo slyšet ten incident.
Neslyšel jste střelbu?
Ne. Má žena říkala, že slyšela, jak párkrát něco prásklo, jo.
Ona nic neviděla?
Pár detektivů jelo do nemocnice.
Chtěli promluvit s rodinou,
ale ta s detektivy moc nespolupracovala.
Nelíbili se mi.
Vůbec se mi nelíbili a… Znáte to.
Nedá se říct, že by mi zrovna věřila. Nevěděla, kdo jsem, a…
Když jsem měla problém, nevolala jsem na pomoc policii.
Já ne. Já jsem policii nevolala.
Chodili za mými příbuznými, jako kdybychom to udělali my.
Vyhrožovali a říkali mým chlapcům, že je zavřou.
Že jestli budou mít nějakou stopu… To víte, že mě to naštvalo.
Dali mi pouta, strčili mě do policejního auta
a pár hodin vyslýchali.
A já to nechápal, nerozuměl jsem tomu.
Šel jsem za detektivy a řekl jim:
„Má rodina s tím nemá nic společného.“
Chcete, aby věděli, že dělám všechno, abych pomohl.
Proto tu jsem.
Je mi jedno, co se u vás děje, když to nesouvisí s případem, je mi to jedno.
Jsem tu, abych vám i vaší rodině pomohl vyšetřit tu vraždu
a dostal toho, kdo zabil Crystal, do vězení.
Pak jsme se otevřeli trochu víc, ale…
Říká se tu spousta věcí o tom, co se mohlo stát.
Co si myslíte vy?
Podle mě je tu hodně problémů s tím gangem… 5150.
Téhle oblasti se říká West End.
V tomhle prostoru je lokalita, kde došlo ke střelbě,
ale navíc jde i o teritorium gangu 5150.
Bylo tam ale i hodně dalších gangů, černých, hispánských,
všichni si na to území dělali nárok.
takže tam byly války o území a lidi, co se navzájem hlídali. Konflikt.
Konkurenční hispánské a černé gangy byly zapojené do obchodu s narkotiky.
Gang 5150 vznikl v Riverside kolem roku 2003, plus minus.
Pokoušeli se získat pověst a položili základy
ke své obzvlášť násilné a konfrontační podobě,
což vygradovalo v napadání, střelbu a nakonec i vraždu tří lidí
ve městě, a to v průběhu dvou a půl až tří let.
Byl to velmi rychlý vývoj.
Takže teď jsme v Riverside.
Nejrůznější střílení a každý večer někdo pobodaný a okradený.
Jakmile lidi zaslechnou 5150, mají strach.
Samozřejmě, říkalo se o nás, že jsme vrazi, že jsme zabijáci.
Nikdy mě nenapadlo, že na nás bude společnost nahlížet takhle.
Riverside bylo původně něco jako smetiště LA.
Všichni, kdo si nemohli dovolit žít v LA nebo v Orange County,
odcházeli do Riverside.
Takže hodně prakticky chudých lidí.
Myslím, že jsme ani nikdy nebyli na pláži nebo v Disneylandu.
Nic takového.
Nikdy jsme nezažili nic mimo tuhle oblast.
Tak jsme si mysleli, že tohle je život.
5150, to jsem byl já a mí bratránci, nebo příbuzní, pomáhali jsme si.
To byl skutečný motiv. Prostě rodina. Nic víc.
Tady jsme bývali. Nikdy se nic nedělo.
Nikomu ještě nebylo 18.
Když jsme byli děti, každý po nás šel.
Zkuste mi kompletně popsat toho…
Byl mladý. Byl to kluk.
- Ale když ho uvidím, poznám ho. - Dobře.
Následovaly další výslechy a prohlížení fotek.
V téhle konkrétní složce jsou různí členové gangu
a tak trochu mi to pomáhá sledovat, kdo je kdo.
Vzpomínám si, jak mi Belinda říkala, že ten střelec byl opravdu mladý,
Hispánec, co vypadal skoro jako běloch, měl opravdu dětský obličej.
A ona mu viděla do tváře a určitě by ho dokázala identifikovat.
Prý to nebude problém.
Tohle je skica, která byla nakreslená na základě informací od Belindy.
Prošel jsem si ročenky, almanachy…
hledal lidi, kteří jsou členy gangu
a mají aktuální fotku.
Mluvil jsem s Belindou a říkám jí: „Chci vám ukázat fotky.“
Začne si ty obrázky procházet.
A došla k mladému klukovi.
U něj se zarazila
a povídá: „To je on.“
Jednoho dne volal detektiv Wheeler a řekl mi,
že má někoho, o kom si myslí, že by v tom mohl být zapojený,
a jestli by mě tam mohl zavézt, abych se na něj podívala.
A ona ho identifikovala. „To je on. To je ten chlap.“
Jste v pohodě?
Zmáčkli jsme ho a zeptali se ho, kde byl.
Poskytl nám konkrétní alibi, tedy kde byl a s kým.
Já jsem tam nebyl.
Ale já vím, že ano. Mám někoho, kdo vás identifikoval.
Povídám mu: „Všechno si to prověříme.
Nelžete mi. Zjistím, jestli lžete.“
Byli jsme u mě doma a pak jsme šli k domu bráchovy přítelkyně.
A on říká: „Já tam nebyl.
Byl jsem u kamarádky. Byl jsem s kámošem. Zavolejte si jim.
Můžete si to ověřit.“
Tak jsem poslal pár kolegů, aby si to alibi ověřili.
A bylo solidní.
Prosím!
Pusťte mě domů!
A tak si začínám myslet: „Jejda, že bych neměl toho pravého?
To není dobrý začátek.“
A nakonec jsme ho poslali domů.
Oni mi ty věci vážně moc dobře nevysvětlili,
jen že jsem udělala chybu a označila někoho, kdo tam nebyl,
takže to, co říkám, už se nedá použít u soudu.
Tomu detektivovi to tím pádem zkomplikovalo případ.
Začnete s velmi optimistickým případem.
My to zvládneme. Dotáhneme to do konce.
A pak se dostanete do bodu, kdy už nemáte další indicie,
a najednou je to skoro vyhlazovací válka.
A já jí to slíbila.
Bylo to to poslední, co jsem jí řekla, kromě „mám tě ráda“.
Slíbila jsem jí, že když už nic jiného, tak ho dostanu.
A já ho dostanu. Za tohle zaplatí.
MYSPACE.COM MÍSTO PRO PŘÁTELE
PŘEZDÍVKA: HEY
MŮJ KÁMOŠ MYSLÍ, ŽE LIDI Z 5150, CO ZABILI CRYSTAL, JSOU NA MYSPACE
Asi jsem na MySpace komunikovala s Nickem
a on mi řekl, že ti, co v tom jedou,
budou na MySpace.
Prý tam všichni mají profily.
DALA SI JE DO NEJLEPŠÍCH PŘÁTEL. KOUKNI NA TO
Víceméně jsem už věděl, že to byli 5150.
Každý ví, že ulice mluví, stačí jen poslouchat.
Kousek po kousku se k tomu dostanete.
Byl jsem malý. Když umřela, byl jsem kluk.
Bylo mi asi 13, takže v té době, kdy se to stalo,
jsem ani nevěděl, co je to gang.
A tetě Belindě jsem řekla,
že můžu jít na MySpace. Můžu jí tam pomoc hledat.
Sehnat pro ni informace.
O sociálních sítích jsem nic nevěděla. Nebyla jsem na MySpace.
Ptala se, jak to udělám. A já na to: „Já to zvládnu. Neboj se.“
Bylo mi 14.
Táhlo mi na 15.
Jestli máte doma puberťáka,
je pravděpodobné, že tráví hromadu času
na sociální síti MySpace.com.
Věděla jsem o ní všechno. Do puntíku.
Jak udělat, aby to vypadalo takhle, jak zařídit, aby to bylo zvýrazněné,
jak dělat barevný text, všechno.
S 66 miliony uživatelů v celé zemi
je MySpace jedna z nejoblíbenějších networkingových stránek pro děti.
Většina dětí ve škole používá MySpace.
Dáváte si tam fotky. Poznáváte lidi.
Byla úplně nová. Populární. Každý tam chtěl.
Byla jsem tím posedlá.
Byla jsem nadšená. Využiju tuhle šanci?
Unesu tuhle zodpovědnost?
Říkala jsem si, jak to udělat, aby slídila ještě líp?
Takže Jaimie hledala fotku a našla hezkou holku.
HEZKÁ HOLKA MYSPACE
Měla na sobě tričko Supergirl.
Tak si říkám: „Ty budeš má Supergirl.“
Chtěla jsem hezkou tvář, hezké tělo
a za tím vším měl být můj mozek.
A pojmenovali jsme ji Rebecca a dali ji na ten web.
Udělala jsem ji tak, aby se líbila členům gangu.
Přidala jsem tam, že kouří trávu a má ráda pivo.
Jen jsem použila výraz cerveza, přišlo mi to chytřejší.
Chtěla jsem, aby si na 100 % mysleli, že ta holka na MySpace je skutečná.
Vybrala jsem si jich osm. Skamarádila se se všema.
Stačí kliknout na profil osoby, dostat se mezi osm nejlepších
a přidat si jeho osmu.
Kliknou na vás a jako by klikli na všechny, přidají se všichni,
a tak jsem pořád přidávala, dokud jsem neměla MySpace plný lidí,
kteří byli z 5150, pak to vypadalo, že tam patřím.
Tak říkám: „Teto Belindo, mám to všechno připravené. Co teď?“
„Získej co nejvíc informací.“
PŘEDMĚT: AHOJ CO NOVÝHO?
MĚLI BYSME SE NĚKDE SEJÍT, I S MÝMA KÁMOŠKAMA
ODESLAT
Snažila jsem se, abych se jim zalíbila. Aby mi věřili.
Představte si, že nepíšou ani celá slova.
Musela jsem se ptát, co znamená LOL.
Moje psaní bylo divadlo. Nic jiného to nebylo.
Snažila jsem se zjistit, odkud jsou, co dělají.
Samozřejmě jsem věděla, že ten večer řídili bílý Ford Expedition.
Chtěla, abych z nich začala rychle páčit informace.
Ale já říkala: „Ne, musím hrát divadlo.
Udělám to tak za týden.“
Potřebovala jsem alespoň tři dny, než jsem mohla napsat:
„Hele, jakým autem jezdíš?“
Ano. Měl bílý Ford Expedition.
Jo, dva.
A tím to bylo ještě zmatenější.
Už kvůli svědkům a tomu všemu
a teď tu byly dva vozy stejné barvy.
Vzpomínám si, že v určité rané fázi jsme se bavili o autech v té oblasti.
Takže tohle je Robbie.
Sousedi viděli dvě auta.
Někteří je popsali jako SUV,
možná model Expedition, nebo něco takového.
Byly zaparkované tady.
Kroužily kolem dokola, jako kdyby se honili.
Vzpomínám si, že jsem se na to ptal. „Víte o tom? Víte, co se stalo?
Sedli jste do auta a někam jeli v době,
kdy se tyhle vozy rychle pohybovaly po okolí.“
A pamatuju si, jak předstírali, že vůbec o ničem neví.
Ano, něco takového tam bylo.
Neřekla jsem hned všechno, co jsem věděla.
Kde byl Robert, když se to stalo?
Robert? Netuším. Robert s tím neměl nic společného.
Jistě.
Když tedy mluvíte o tom večeru, nezmiňujete se o Robbiem.
Ano, protože to se stalo ještě předtím,
ale pak to prostě nějak vyšlo najevo.
Vlastně jsem ani nepřemýšlela o tom, kam Robbie jel.
Šla jsem hledat Robbieho.
A chystali jsme se vstoupit do obchodu a…
Později se ukázalo, že starší bratr Robert byl
ve skutečnosti v jednom z pronásledovaných vozů,
ale o tom pěkně dlouho nemluvili.
20.38 HOD. PĚT MINUT PŘED STŘELBOU
Takže všechno to začíná tím, že Robbie
zaparkuje naproti domu rodičů a povídá si s kamarádem.
Zastavil jsem u jeho domu a vyšel můj kámoš.
Došel k oknu spolujezdce a mluvil se mnou.
A má přítelkyně měla ve tváři takový zvláštní výraz.
A za námi stál ten vůz, Expedition.
Podíval jsem se na kámoše a on se tak trochu vyděsil
a šel pozadu k domu.
Měl jsem ohledně těch lidí takový děsivý pocit.
Normálně v životě tyhle problémy nemám.
Zapnul jsem světla a normálně vyrazil.
Možná jsem vrazil do nich,
do obrubníku, něco bylo špatně. A zajel jsem rychle za roh.
A hned mě začali pronásledovat.
Vy jste ten večer nebyl v žádném SUV?
- Ne. - Určitě ne?
Ten večer viděla spousta lidí dvě SUV.
Uvědomte si, Roberte, že jsem tu, abych vaší rodině pomohl.
Je to naše práce.
Ujel jsem. Řekl jsem si, že je po problému.
Prostě to bylo pryč.
Jel jsem k domu mámy své dcery.
A když tam přijedu a zastavím, byla celá hysterická.
Myslím, že jsme začali sledovat celou rodinu.
Zjistil jsem, že rodina Lane-Theobaldových měla dřív nějaké problémy.
DRŽENÍ MARIHUANY, PODÍLNICTVÍ
NELEGÁLNÍ HAZARD
Pár lidí zatkli, skončili ve vězení.
Mí chlapci, víte, jsou to kluci
a budou mít své problémy,
rádi se perou a kdo ví, co ještě.
Dokonce i Belinda měla v minulosti problémy s drogami.
Byli jsme spolu ve světě drog.
Brali jsme. Ale o tom nechci mluvit. Chcete, abych o tom všem mluvila?
Víte, začalo to jako víkendová zábava,
ale pak se bez toho člověk neobešel.
To víte, člověk musí do práce, má dvě zaměstnání
a stará se o pět dětí a dům.
Byl to pervitin. Ďábelská droga.
Jdete do práce, dáte si lajnu, chápete? Pak zase domů z práce.
Děti byly pořád kolem mě, ale neviděly to.
Ony to neviděly. Nebrali jsme drogy před dětmi.
AMBUR NEJLEPŠÍ KAMARÁDKA CRYSTAL
Snažili se to tajit, jak to jen šlo, ale bylo to jasně vidět.
Ano, ještě větší problém byl, když jsem prodávala drogy a šla do vězení.
V minulosti měla oplétačky s policií kvůli vlastním problémům
i problémům jejího syna.
Jo. Jo. Hodně jsem prodávala. Napáchala jsem hromadu škod.
Po celé Riverside.
Dostala jsem na ulici hodně drog. Hodně.
A když byla Crystal mladší, neříkala jí nic jiného než:
„Mami, prosím, přestaň brát. Prosím.“
Takže teď se ta otázka, kdo za to může,
otevírá trochu víc.
Může to být něco z minulosti ve vězení?
Nebo něčí problémy z dávného spojení s gangy?
Může to být někdo, komu dlužili peníze, nebo drogy, co já vím,
najednou se všechny varianty otevírají ještě hlouběji,
protože rodina oběti se ocitá v kompromitující situaci.
BŘEZEN 2006 MĚSÍC PO SMRTI CRYSTAL
Každý den. Ven ze školy a rovnou domů.
Jedna hodina za druhou.
Od tří hodin odpoledne až do jedné ráno.
Pořád jsem tam byla.
Myslím, že se to zkomplikovalo, když má teta Belinda přišla s nápadem
týkajícím Crystal a MySpace.
Rebecca pro nás prostě nezískala dostatek informací
od lidí, kteří nás zajímali.
A tak jsem se jí zeptala: „Mohla bys tam dát fotku Crystal?“
Tak říkám: „Proč chceš dávat Crystal na MySpace?“
Prý aby se do ní zamilovali.
Rozhodli jsme se dát jí jméno Angel.
A na její profil jsem napsala,
že budu jejich největší životní omyl
a jejich nejhlubší, nejtemnější a nejstřeženější tajemství.
A světě div se! Začali odpovídat.
Zničehonic to začalo naskakovat.
Tak jsem se tam pohybovala sem a tam.
Udělala jsem si malá okna a přeskakovala z Angel na Rebeccu.
Moji Supergirl. Do téhle se nezamilovávali.
Byla spíš takové erotické pokušení.
Crystal byla láska.
Rebecca dost vyzvídala, byla vlezlá.
„Pověz mi tohle, pověz mi támhleto.“ Bylo tam hodně flirtu.
Klasická puberťačka.
Jako že: „Dneska to byl hnusnej den.“ Anebo: „Škola je na prd.“
K tomu smutný smajlík a bylo.
Angel byla vždycky pozitivní a sladká.
Měla hezké fonty. Velké.
Malé, růžové, modré, třpytivé.
JOKES CHCE BÝT TVŮJ KÁMOŠ! SCHVAL HO
Nebylo to tam dlouho.
Sotva se tam objevil ten profil, William Sotelo zareagoval.
Nedívá se na filmy. Sleduje porno.
Nečte knihy. Píše „kašlu na knížky“.
V profilu má fotku, na které stojí.
„Jsem z 5150 a schopný zabíjet.“
Proto jsem se zaměřila na Sotela.
Psala jsem si hlavně s ním.
Neoblomně na MySpace hájil gang 5150.
Jaimie pokračovala v komunikaci. A on odpovídal.
„Co děláš kromě oslav a pití?“
Já na párty zrovna moc nejsem.
„Ne, to není pro mě. Mám svoje cíle.
Ukážu ti to. Jednou budu někdo.“
Když chcete, aby vás někdo chtěl, hrajete jeho hru.
A tohle mě naučila Crystal, aby kluk přišel za mnou.
DUBEN 2006 DVA MĚSÍCE PO SMRTI CRYSTAL
JOKES: AHOJ
ANGEL: STÝSKÁ SE MI PO MÁMĚ.
JOKES: KDE JE?
Řekli jsme mu, že Angelina máma sedí za vaření pervitinu.
Napadlo mě, že by se třeba mohl víc otevřít ohledně drog nebo vězení.
JOKES: KRUCI. MRZÍ MĚ ŽE SI TÍM ZROVNA PROCHÁZÍŠ.
Reagoval jinak, než jsem čekala.
Šlo to do hloubky. Udělalo mi to radost.
ANGEL: DÍKY. ZKUSÍM TO.
JOKES: KDYBYS O TOM NĚKDY CHTĚLA MLUVIT, JSEM TADY.
Jeho vzkazy byly pořád milejší.
JOKES: CELÝ DEN NA TEBE MYSLÍM
Chtěl mi složit svět k nohám
a zařídit, aby mi už nic nezkřížilo cestu.
JOKES: NIKDY DŘÍV JSEM SE TAKHLE NECÍTIL
Mám v hlavě určitý obraz Crystal.
Musela jsem ho tam přenést.
Musela jsem mu ukázat, že to byla krásná žena.
Bylo těžké se do ní nezamilovat.
Když jste ji poznali, propadli jste jí.
Její osobnosti, jejímu úsměvu.
I pro toho kluka bylo těžké, aby se do ní nezamiloval.
Jednou napsal: „Ahoj, děvče, večer pořádám párty. Chceš přijít?“
ANGEL: TO JE PRIMA
„Jak je? Jsem připravenej. Nemáš auto. Přijedu pro tebe.“
Překvapilo nás to.
Chce se se mnou sejít. Co mám dělat?
A ona říká: „Pověz mu, že jo.“
ANGEL: TAK JO, SOUHLAS. NA VIDĚNOU.
JOKES: JO!!! KONEČNĚ
„A pak mu na poslední chvíli pošli zprávu,
kde bude, že nestíháš.“
A o hodinu později píšu: „Kruci, nemůžu sehnat odvoz.“
A on toho večera trval na tom, že mě odveze.
Takovou snahu ještě nevyvinul.
„Děvče, já pro tebe přijedu.“
A já se ptám: „Fajn, když pro mě teda přijedeš,
jaké auto mám vyhlížet?“
MÉHO BÍLÉHO FORDA EXPEDITION
Bylo na tom bílém SUV něco, čím se lišilo?
Mělo snížený podvozek, speciální kola, něco takového?
Byl to Expedition. Nevím, kdo to vyrábí.
- Jasně. - Jestli je to Ford, nebo co.
Belinda dobře věděla, že hledám konkrétní typ vozu.
Expedition.
Měl bílou barvu, ale tu a tam byl nějaký zlatý prvek.
A hledal jsem člena gangu 5150, který měl tohle auto.
Zavolala jsem detektivu Wheelerovi a řekla mu:
„Podívejte, tohle jsem zjistila a asi jsme ho našli.
Tohle budou oni.“
A vzpomínám si, jak mi volala a říkala: „Jokes. Bylo to jeho auto.
Jokes řídil to auto. Byl to on.“
V té chvíli tak vstoupil do hry ten účet na MySpace.
Na začátku jsem jí říkal: „Škoda, že jste mi nepověděla,
že se do toho pouštíte, abych to věděl dopředu.“
Ale projížděl jsem si ty komentáře od různých lidí,
kteří do té holky byli blázni.
Jako že… Že to byla hezká žena, hezká dívka,
a pomohlo i to, jak se s nimi bavila.
Nebylo divu, že je vylákali. Byla to bezvadná past.
Došlo mi, že se musím dostat k Williamu Sotelovi. K Jokesovi.
Pokud je to řidič, měl by být schopen mi říct,
kdo byl ještě v autě. A taky kdo je střelec.
Tak jo. Dobře, Wille.
Jakmile skončíme, odvezeme vás zpátky.
Byl zařazený v charitativním vzdělávacím programu Job Corps.
Vím, že si doděláváte maturitu. Je to náročné.
- A na co se jako kuchař zaměřujete? - Na studenou kuchyni.
Prý se připravoval na dráhu kuchaře.
To je bezva. Lepší, než co jste dělal doteď.
- No jo. - Skvělý.
Povídali jsme si celou cestu ze San Bernardina do Riverside.
Tak jo. Chtěl jste vodu, ne? Můžete mu něco přinést?
- Omlouvám se. - Nic se neděje.
Vaše jméno se objevilo v případu, na kterém dělám. Víte to?
- V případu? - Ano.
V jednom mém vyšetřování.
Co je to? Lidi z gangů?
Souvisí to s 5150. Zastřelili holku.
Holku?
Já vám chci položit otázku v souvislosti s vaším autem.
Váš Ford Expedition byl viděn na místě činu.
Byl můj? Viděli registračky? Fakt nevím.
Ano, vaše auto tam bylo.
Jasně. No a kdy?
Bylo to v únoru.
V únoru?
To nevím.
Ale ano, víte.
Když se snažil popřít, co jsem mu říkal,
anebo odmítal důkazy, pořád jsem na něj tlačil:
„Nejde o to, jestli jste tam byl. Já vím, že ano.
Chci znát důvod.“
Nikdo jiný v 5150 ani v téhle oblasti tímhle autem nejezdí, jen vy.
Kdykoliv mluvím o Jokesovi, vynoří se to auto.
- Jokes? - Ano. To jste vy.
Nastal čas, abyste ke mně byl upřímný,
protože teď jsem váš jediný spojenec.
Myslím, že po nějaké době ho to unavilo.
Problém je, že když mi budete říkat, že jste tam nebyl…
Dobře, řeknu vám pravdu, ale…
Ano, to chci slyšet. Pravdu.
Ale já v tom nejedu, prostě se to stalo.
Tak mluvte. Řekněte mi to.
20.36 HOD.
SEDM MINUT PŘED STŘELBOU
Já nevím, prostě jsme jezdili, objížděli dokola Rutland.
Rutland Park? Je to teritorium 5150,
nebo je to už blíž k území gangu MD?
Ano, je to území MD.
A všichni jsou uvnitř vašeho Fordu Expedition?
Bylo tam plno, v autě bylo asi tak sedm lidí.
Pak projel kolem ten bílý Expedition málem do mě vrazil.
V rychlosti nás objel.
Bylo to hrozně blízko, málem do nás vrazil.
„Tady jsme byli, když jsme viděli SUV, které řídil Robert.
Tady jsme zastavili, když na nás jela ta auta.“
A pak začali…
Bílý Ford Expedition začal střílet na mé auto..
- Stříleli na vaše auto? - Jo.
Chtěl jsem odjet a Lil Huero povídá: „Zastav.“
- Vystoupil. - Ano.
Takže Lil Huero jde ven?
JULIO HEREDIA ALIAS „LIL HUERO“
A kam šel? Šel k tomu…?
Já nevím. Skrčil jsem se. Všude lítaly kulky.
Jít ven, když na vás někdo střílí, chce fakt odvahu.
Vylízt z auta chce odvahu.
Je to cvok. Psychopat. Divnej.
Co jste viděl v tom autě, kde byla ta holka, co ji trefili?
Vypadalo to, že ji trefili?
- Ano, vypadalo. - Byly tam díry od kulek?
Ne, bylo tam rozbitý okno.
Které okno?
Přední, na straně spolujezdce.
Dobře. Říkáte, že po vás stříleli. Dostalo vaše auto zásah?
Ne. Ne, myslím, že ne.
Ale to bylo dost blízko, museli by se trefit.
- Řekl bych, že vás museli zasáhnout. - Nevím.
A na Williamově autě nebyly žádné stopy po střelbě, žádné nábojnice,
v Theobaldově domácnosti se nenašly žádné zbraně.
A s ohledem na nedostatek důkazů nemám o co opřít tvrzení,
že po nich stříleli lidi z rodiny Theobaldových.
Kdy jste viděl naposledy Lil Huera?
Od té doby nikdy. Neslyšel jsem o něm ani ho neviděl.
Ne?
Neměli s ním kontakt, s Juliem Herediou.
Neviděli ho. Nepohyboval se venku a přestal páchat trestnou činnost.
Byl jako duch.
Takže, Lil Huero, Julio Heredia,
vypadá rozhodně jako hlavní podezřelý.
Musím ho najít. Musím ho dostat.
Co si dát pauzu? Nevadí, když na pár minut vypadnu?
- Neva. - Fajn, brzy se vrátím.
- Zůstane tohle všechno tady? - Co jako?
Dozví se o tom ještě někdo?
- Mám to každému vykládat? - Nechci se nechat zabít.
- Lil Huerovi o tom neřeknu. - Dobře.
Na zatčení Williama jsem toho zatím neměl dost.
A protože všechno vycházelo z jeho ochoty mi pomoct, legálně,
byl jsem připravený ho nakonec pustit…
protože jsem mu to slíbil.
- San Bernadino, nebo…? - Můžete mě vysadit v Parkview?
Parkview? Jo, to můžu.
Ale bylo to skvělé. Senzační.
Tohle je schéma, které pokrývá nejrůznější lidi v okamžiku vraždy,
ty, kteří byli na místě činu.
Tohle je William Lemus Junior, měl přezdívku Little Rascal.
A jeho bratr Manuel.
Manuelova přezdívka byla Tripper.
Připadalo mi to jako blbost.
Ve škole se gangy zaměřovaly na malé děti,
nabíraly je jako malé.
Nesouhlasil jsem s tím. Říkal jsem: „Jsou moc malí.“
Dívali se na mě a říkali: „Jak asi myslíš, že jsme nabrali tebe?“
MANUEL LEMUS BÝVALÝ ČLEN GANGU 5150
Šel jsem k nim domů na párty a líbilo se mi všechno, co dělali.
A ten dům byl plný lidí.
Hrála tam nahlas muzika.
V tu chvíli jsem měl pocit, že tam chci být.
No a pak za mnou přijel kluk na kole.
Byl začátek školního roku
a někdo říkal, že tenhle kluk na kole mě může zastřelit.
Julio.
Říká mi: „V pohodě. Kup mu pivo.“
Já nepiju.
„Chceš k nám, nebo ne?“
„Jo.“
„Dej mu trávu.“
„Nekouřím.“
„Chceš k nám? Tak to udělej. Chceš k nám. Udělej to.“
Zvedne ruku a říká: „Na něj.“
Jeden z kluků mě chytil a srazil na zem,
přimáčkl mě k podlaze.
A už jste tam.
A pak vás všichni začnou objímat.
„Budeme ti pomáhat, kdyby se něco stalo.“
A pak chtějí, abyste byli s nima.
Abyste s nima byl u stolu.
A pak mi došlo, že už v tom jedu.
A taky jsem si říkal,
proč bych se měl bát?
Jsem v bezpečí, ne?
Nebo snad mám pocit, že po mně někdo půjde?
Jsem přece s těmi, kteří jdou po ostatních.
Žili jsme si tam velmi v poklidu. Mírumilovně.
Nikdy nebyly problémy, nic.
Všichni byli jeho kamarádi, protože pocházeli ze stejné čtvrti.
Byli to jeho přátelé.
Vypadali tak nevinně.
Chovali se ke mně uctivě. Nemluvili sprostě.
A já vůbec netušila, jak velký je tohle problém.
Ještě to nebylo hotové. Proto jsem to tak protahovala.
Proto jsem nikam nešla,
protože mě ještě čekala spousta práce.
JOKES: PROČ SE TAK USMÍVÁŠ, KOTĚ? ANGEL: MÁM FAJN RODINU
Snažila jsem se být Crystal.
ANGEL: TAKY RÁDA ZPÍVÁM
JOKES: URČITĚ MÁŠ KRÁSNÝ HLAS
Dostat do milostného vztahu někoho, kdo umřel, není dobrý pocit.
Když jsem psala jako Angel…
předstírala, že jsem ona…
tak jsem ji vážně v srdci přechovávala jako živou.
Byla jsem s ní celou noc.
Chodila pozdě spát.
Proto to asi na konci bylo tak náročné.
Prostě… bylo to, jako kdybych…
v tom předstírání, že jsem ona, uvízla.
A ona už tu nebyla. Bylo těžké dívat se jí denně do tváře.
JOKES: KDY SE SEJDEME?
TY MĚ TRÁPÍŠ?
Tehdy na mě MySpace začal dopadat.
PROSÍM, ODEPIŠ
Řekla jsem tetě Belindě,
že končím.
Že už nemůžu dál.
Ano, měla jsem už…
Měla jsem depresi.
Povídám: „Proč není William Sotelo ve vazbě?“
Prý až budou vědět všechno a až se k tomu přizná.
Všechno jednou, dřív, či později, dospěje do fáze zlomu.
Jako když cpete věci do sklenice.
Není tam vypouštěcí ventil. Cpete to tam
a sklenice začíná praskat.
A obsah vylézá ven, protože to už jinak nejde.
Chápu, jak funguje ulice. Chcete to mít pod kontrolou.
Vaši bratři to chtějí ovládat.
- Ale už se napáchalo dost škod. - Jo.
Jasné? Nemusíte zpátky do vězení. Ani vaši bratři.
Vaše máma tohle trápení nepotřebuje.
Vím, že její kluci neměli zájem na tom,
abychom to nějak uzavřeli.
Byli zvyklí řešit věci po svém.
A to by nebylo dobré pro nikoho.
Chtějí se o to vaši synové postarat sami?
- Ne. - Ne? Tak to je dobře.
Jo, my to… my to nepotřebujeme.
Jen kvůli slibu mé matce
jsme nepokračovali v tom, co jsme chtěli udělat.
Ano, děti, žádné násilí. Jde o památku mé dcery.
Ale někde na pozadí své mysli jsem pořád cítila, že ho zabiju.
A tak jsem se ujala té webovky, protože po tolika měsících
začnete přemýšlet, jestli ho, proboha, vůbec dostanou.
A šla jsem do toho s tímhle vztekem.
Zjistila jsem, co se dalo, o jejich rodině.
Všechno, co se o nich dalo sehnat.
Střední škola Riverside.
Začala jsem být odvážnější
a jezdila kolem jejich domů. Fotila si auta,
registrační značky…
Volala na FBI a Imigrační úřad.
Chtěla jsem, aby je všechny deportovali.
A kdyby nebyl důvod, nějaký bych jim zařídila.
Zjistila jsem si jejich náboženství.
Santería. Pohodit pár věcí na zahradě.
Černé svíčky a ta malá voodoo panenka, co se dá koupit ve Spencer's
s milionem zapíchaných špendlíků.
Belinda tím byla úplně posedlá.
Byla ve svém malém světě. A…
hrozně ji milovala, protože… Ale taky se z toho mohla zbláznit.
Spřátelila jsem se s pár členy gangu Casa Blanca.
Napsala jsem jim,
že William Sotelo se o nich vyjadřuje hnusně.
Že jsou to parchanti a poserové.
A vysmívá se jim.
A oni jestli si nechci zapíchat přes My Space.
Jako s mikrofonem a kamerou…
A já jim napsala: „Chcete mě vidět?
Jeďte po silnici 91.
Výjezd do La Sierry. Zahněte doprava.
Jezdím v bílým Fordu Expedition.“
Hezky se na tom účtu na MySpace rozjela.
Dělali jsme to dobře, ale tímhle se to mohlo pokazit,
myslím nějaké vyhrožování, dělání věcí,
kterými byste u nich vzbudili sympatie.
Přijel detektiv Wheeler a říkal,
že došlo k mimořádně velkému množství útoků na bílé Ford Expedition,
střílelo se po nich, hořely, byly poničené.
Nechci prostě, abychom tu měly neřízené střely,
které nám to tu budou rozvracet.
Tak povídá: „Potřebuju, abyste těch pitomostí nechala,
držela se od internetu dál a nechala nás pracovat.“
A já jsem řekla: „Ano, dobře, jak chcete.“
Vypadalo to, že se mi začíná dařit,
ani by mě nenapadlo toho nechat.
A pak přišlo období kolem 20. dubna, Světový den marihuany.
Všichni o tom psali. „Hezký Den marihuany.“
„Hezky si zahul.“ a „Jdeme všichni pařit.“ Znáte to.
A mě napadla párty.
125 STRIPTÉREK!
SOUTĚŽ STRIPTÉREK
VOLNÝ BAR
PRO VŠECHNY VIP
BUDE TO DIVOKÝ!!!
DOSTANETE VIP POZVÁNÍ!
Začala jsem posílat zprávy,
že Angel pořádá 6. 6. 2006 párty ke konci světa,
s tím, že místo konání se účastníci dozví
až ten den v šest večer.
Vzpomínám si, jak mi vyprávěla o gangu 5150
a že se vydávala za někoho jiného, aby přilákala jednoho z nich.
Měla pořádat párty. Mluvila o nějaké párty.
Přes Perris vede silnice zvaná Ryder Road.
A tady se ta historka ještě víc zamotává.
Mělo to být místo, kde je uvidím, ale oni mě ne.
A říkám si… jo.
Povídá: „To budeš koukat, co udělám.“
Přiznala jsem, že se bojím.
Jdu tam, vím, že si to přeješ, ale myslím, že je to šílený.
ZÁPAD SLUNCE 6. ČERVNA
ROZMÍSTĚNÍ POLICEJNÍCH STANIC RIVERSIDE
JAK DALEKO JE SLYŠET VÝSTŘEL
Kdo měl střílet?
Já jsem je chtěla zastřelit. To já… Bylo to na mně.
Patřili mně. Chtěla jsem je zastřelit sama.
VSTUP ZAKÁZÁN PORUŠENÍ SE TRESTÁ
Ano, měla jsem plán a měla jsem zbraň.
Střílíte dobře?
Neměla jsem být nijak daleko.
Stačí, když zastaví a já budu na kopci,
pak vymyslím, jak na ně.
Chápete?
A tohle pro ně měl být konec světa.
Vím, že jsem přišel domů, a…
jo, chystala se ven. Byla odhodlaná.
Nevím, jak to říct, ale zdálo se, že jí to uleví.
Ona si to takhle přála.
A můj manžel a chlapci říkají „Mami, musíš jít od toho.
Nech toho.“
Nesměli jsme jí to dovolit.
Hrozilo, že přijdeme o mámu.
Vytvořila jsem plán s cílem zavraždit lidi.
Zamyslete se nad tím.
Máte sebevražedné, nebo vražedné myšlenky, a jen…
Je vám to jedno, ale ve skutečnosti není.
Zbýval jediný den.
JSI POŘÁD TADY
Neublížím mu! Nezabiju ho.
Ale seděla jsem u počítače
a hrozně plakala.
ANGEL: VÍM, KDO JSI
ANGEL: MILUJEŠ MĚ?
JOKES: VŽDYŤ VÍŠ, ŽE JO
Chtěla jsem, aby trpěl, jako jsme trpěli my.
ANGEL: TAK TO ŘEKNI
JOKES: MILUJU TĚ
ANGEL: TAK
PROČ JSI MĚ ZABIL?
Nepíšeš si s Angel. Tohle je ta malá holka, cos zabil.
TOHLE JE CRYSTAL THEOBALDOVÁ
Zřejmě jsi ani nevěděl, koho jsi zabil,
protože nikdo z vás nepoznal její fotku.
Proč jsi mě zabil?
Měla jsem sny. Měla jsem touhy.
Proč?
PRÁVĚ ONLINE!
Na to nereagoval, ne.
Tehdy jsem předala MySpace tomu detektivovi.
Dala jsem mu hesla a MySpace,
abych neudělala pitomost.
No a Jokes zmizel z povrchu zemského.
Nikdo ho neviděl. Nikdo s ním nebyl v kontaktu.
Protože v té době jsme neměli Williama ve vazbě,
potřeboval jsem někoho jiného, aby mi řekl, co se stalo v tom autě.
Takže tohle je Wyburn, tehdy centrum gangu 5150.
Byla tam ulice, kde žili další dva členové gangu,
tehdy se nacházeli v autě, bratři Lemusové.
Ten dům po mé levici býval dům bratří Lemusových.
Věděl jsem, že když je Jokes označil za lidi, co byli v autě,
byli můj další krok, protože Julia nešlo najít.
Střílelo se tam.
Nevím, jestli se střílelo na vás.
Nevím, jestli jste vy stříleli po někom.
Kdybych byl v přestřelce…
- Asi stříleli po nás. - pamatuju si to.
A ptal se mě znovu.
„Víme všechno.
Jste jediný, kdo nemluví.“
Říkal jste, že nic nevíte a že jste v tom autě nebyl.
Teď vím, že jsou to lži.
Říkáte, že je tu i můj bratr, tak nás
nechte spolu promluvit.
Ať mi přijde říct, že mám přiznat tohle a tohle,
- protože pak mě zavřou. - On k nám byl upřímný.
Nic neskrýval. Řekl na rovinu, že tam byl.
A on řekl: „Váš bratr je vedle
a všechno nám řekl.“
Tohle je předek auta?
Ano. To je předek auta.
Bezva.
Tohle jsem já. To je můj bratr. Vzadu jsme byli jen my.
- Úplně vzadu? - Jo.
Tohle je William Lemus, jeho kresba.
Vidíte, že mluvil o Jokesovi a Huerovi.
Když Jokes řekl: „Tyhle lidi byli v autě,“
potvrdil William Lemus totéž.
Jejich verze vypadaly stejně.
Vozidla byla stejná. Střelec byl stejný.
Vystřelil nahoru a pak zamířil na auto.
- Jo. - Bum.
- A střely šly do auta. - Šly do auta. Ano.
To on. Ne já.
„Přivedeme ho sem.“ Tak jo.
Ano, uvidíme, jestli se s ním dá mluvit.
Přivedli ho.
No a tam, v tom okamžiku
jsem na něj chtěl skočit…
napadnout svého bratra.
Podle pravidel se má mlčet.
- Říkáte mi pravdu? - Zabijou ho.
Druhá možnost je, že budete lhát.
Chcete mi lhát uprostřed vyšetřování vraždy?
Zkuste si zariskovat.
Nebo mi řekněte pravdu, tedy co se opravdu stalo.
Dvě možnosti, jiné už to nebude.
No, já vím, že jsem nikoho nezabil.
Dobře. Tak řekněte, co se stalo.
Říkal jsem si: „Jen klid. Nedostanete ze mě ani slovo.“
A propustili nás.
A když nás propustili…
Podíval jsem se na bráchu a říkám mu: „Nevím, cos právě udělal.“
Už jsem věděl, že gang bude chtít mě i bratra zabít.
No a jednoho dne, možná bych spíš měl říct noci…
měl gang 5150 poradu.
A tehdy se nás ptali: „To byl tvůj brácha, že jo?“
30. 7. 2006 00.17 HOD.
„Nevím. Nebyl ve stejný místnosti. Byl v jiný.“
„Proč byl v jiný místnosti? Proč tam byl dýl?
Proč jsi vyšel ven a on vyšel ven hned, jak jsi vyšel ty?“
„Já nevím.“
„Co bys dělal, kdybych ti zabil bráchu?
Nevadilo by ti to?“
Koukal jsem na něj a říkám:
„Udělal bych přesně totéž, co bys udělal ty,
kdyby někdo zabil tvýho bráchu.“
Takže jsem se rozhodl na místě.
Končím.
A prostě jsem odešel.
Chtěl jsem, aby byl brácha v pořádku.
Šel jsem za bráchou a odjeli jsme do LA.
Věděl jsem, že když na nás nemůžou,
pokusí se jít po mámě a po tátovi.
Řekl jsem mámě a tátovi, ať vypadnou.
Máma s tátou neposlechli.
Pane, jaká je vaše adresa?
Glasgow 3445.
Bylo to pár dětí v černém.
Možná to nebyly děti, nevím, byly hodně daleko.
No a kolik jich tak bylo?
Asi 10, 12.
Manžel zavolal policii a ti se ptali, jestli tu zůstaneme.
„Jak bych tu mohl zůstat?" řekl. „Odjíždíme, ale ať to tu někdo hlídá.“
Jak se jmenujete?
Jmenuji se William Lemus,
ale v tomhle se nechci nijak angažovat.
Nechcete, aby policie obešla lidi?
Jistěže ne.
Protože jsme mohli odjet a odjeli jsme.
Jen jsme netušili, co se bude dít dál.
Mám pocit, že kdyby moje máma neodešla,
tak by je asi upálili zaživa.
Máte k těm věcem vztah.
Ale protože jsem křesťanka, tak v bibli stojí,
že myšlenky člověka nejsou stejné jako ty boží.
Existuje na světě loajalita?
Asi už to nic neznamená.
Manueli, táta říkal, že nám chcete ještě něco říct.
- Ano. - Dobře.
Když chtěli ublížit mámě a tátovi, řekl jsem si:
„Dobře. Jdu za tím detektivem. Řeknu mu, co chce slyšet.“
Vzpomínáte si, co se té noci stalo?
Teď vám to můžu říct celý.
Tak dobře.
Na začátku jsem byl s kámošema,
ani nevím, kolik bylo, pozdě večer,
zaťukali nám na dveře.
Takže je večer.
Jsem v SUV.
Zastaví auto.
20.26 HOD.
Jeden z kluků vystoupí z auta…
SEDMNÁCT MINUT PŘED STŘELBOU
„Chtěli mě zabít
a pokoušeli se mě zastřelit s mou dcerou v autě.“
Je to velké SUV, nebo jiné velké auto.
Byl z MD.
Dalšího gangu.
Julio byl odhodlaný něco udělat.
Kreténi. Sejmeme je, teď hned.
Objevili se v oblasti Greenpoint a Geranium,
chtěli se mstít nepřátelskému gangu, o kterém si mysleli,
že ten den postřelil jednoho z jejich lidí.
Netušili, kdo jsou Theobaldovi.
Neměli k nim žádný vztah.
Ale šli po Robertově SUV. Viděli ho.
Nevím, co se stalo. Seděl jsem v tom SUV.
Parkovali jsme tam a on stál čelem k nám.
A když Robert vyrazil, pronásledovali ho.
A v jednom místě ho ztratili
a zastavili na křižovatce Greenpoint a Geranium.
A k jejich stojícímu autu přijela další dvě,
bylo to skoro uprostřed křižovatky.
A mysleli si, že to jsou členové konkurenčních gangů a budou útočit.
Julio vystoupí z vozu a jde po silnici.
V té chvíli už vytahuje zbraň
a střílí.
Jedna střela zasáhla Crystal do týla,
bylo to skoro na krku.
A byla to jedna z posledních střel, které vypálil,
auto už opouštělo oblast.
A pak, o čtyři bloky dál, vidíme, jak se zastaví.
Už víme, že jsme někoho trefili.
- Byli venku. - Jo.
- Lil Huero. - Prostě Lil Huero?
- Jen on. - Dobře.
Vytvořil jsem si vztah s Williamem Lemusem i Manuelem…
až jsem měl pocit, že mi věří, že jednám v jejich nejlepším zájmu.
Postavil jsem se a otočil, aby viděl zezadu,
že nemám odposlech.
Mohli by to být mí klíčoví svědci v případu.
Byl by na straně spolujezdce, ale na zadní sedačce. Jo.
Tím se vše posunulo do fáze,
že ten případ půjde před soud. A někdo si to odnese.
8. SRPNA, 2007 18 MĚSÍCŮ PO SMRTI CRYSTAL
Policie! Máme soudní příkaz!
S pomocí celé řady agentur jsme udělali velkou razii proti gangu.
Ve středu policie vydala povolení k prohlídce u členů gangů.
V té samé čtvrti proběhla razie v 25 nebo 30 domech, najednou,
to samé ráno.
„Toto byla vláda teroru,“ řekl pronesl okresní návladní.
„Myslím, že ve středu jsme ten gang zrušili.“
ROSARITO, MEXIKO
Chlapi, co sbírali informace o Juliovi Herediovi,
mi volali a říkali: „Máme stopu k jeho místu pobytu.“
Julio se jednoho dne probral a kolem byli policajti.
A byli to mexický poldové.
Tím chci říct, že to ještě den trvalo, než jsme ho sem dostali.
Dnes si bereme zpět náš park, naše ulice,
naší čtvrť a část naší komunity
a navracíme ji právoplatným majitelům.
Spravedlnost neexistuje.
Existovala by, kdyby našli způsob, jak nám Crystal vrátit.
Vyrazili sem zpravodajské štáby. Bylo to úžasné.
Aktivitou na sociálních sítích získala informace,
které nakonec pomohly policii k zatčení.
Večer předtím jsme dostali informaci,
že Julio Heredia byl obviněn z vraždy mé dcery
a že je ve vazbě.
Děkovala jsem pánubohu. Děkuju. Dostali ho.
Budete obviněn z vraždy a to…
Vážně si tak věříte? Dívám se na vás.
Nejste si moc jistý.
Ne, jsem si jistý Přemýšlím o jiných věcech.
- O čem přemýšlíte? - Přemýšlím o Anně.
- O dítěti, co čeká? - Jo.
Kamaráde, teď asi budete mít jiné starosti.
Kolik zbývá do porodu?
- Asi čtyři měsíce. - Čtyři?
- Chlapeček, nebo holčička? Víte to? - Ne.
Jak je jí?
Je v pořádku.
Za čtyři měsíce se vám narodí dítě.
Buďte mu příkladem a postavte se k tomu jako chlap.
Udělal jste chybu. Každý dělá chyby.
Někdo větší než druzí.
Ale momentálně máte šanci něco změnit.
Můžete být jiný člověk, Julio.
Chcete se na to vyspat?
Ne, jen chci… Jo, chci sakra právníka.
Chci, abyste mi přečetli práva. Aby sem někdo přišel.
Takže teď chcete právníka? Můžete ho mít, jestli chcete.
Chcete ho? V pořádku.
- Ale máte o čem přemýšlet. - Stejně mě nikdy nepochopíte.
ÚŘAD VEŘEJNÉHO OBHÁJCE
Popsal bych Riverside jako Divoký západ
systému trestního soudnictví,
alespoň v rámci jižní Kalifornie. Praxe je tady náročná.
Úřad návladního má dobrou pověst.
V případě obžaloby gangů jsme hodně aktivní.
Tak aktivní, že se snažíme dávat členům gangů trest smrti.
My se snažíme hájit Julia
a upozornit na jeho lidskou stránku a zájmy.
Ale třeba pro rodinu, která o někoho přišla, je to hodně těžké.
Teď přivedeme rodinu,
promluvíme s úřadem návladního, jestli bude chtít trest smrti.
Vím, že Belinda byla hodně aktivní
a že chtěla, aby za to zaplatil nejvyšší cenu.
A nedivím se jí. Vůbec se jí nedivím.
RIVERSIDE VRAŽDA
Jo, nenávidím ho.
Nenávidím.
Nenapadá mě nic, co by bylo tak hrozné,
aby mě to uspokojilo.
OBŽALOBA ŽÁDÁ TREST SMRTI
Když hrozí trest smrti, upnete se k tomu, abyste dotyčnému zachránili život.
Takže se zkoumá celý jeho život,
protože nakonec nezabíjíte jenom tu část,
která spáchala zločin, ale zabíjíte celého člověka.
Proto je třeba o něm něco vědět. Jak se dostal tam, kde je.
Nejde o výmluvy, ale o vysvětlení.
Na té fotce byl tak malý.
Tak drobný.
Uši měl velké, dospělé.
Vzpomínám si, jak nás poslali ven.
Když vám je přes 18, musíte vyplnit nějaké papíry,
a když chcete na popravu, tak můžete.
Jo, moje máma.
Žít s ní bylo těžké.
Brala drogy a pila a…
Sbírali jsme věci ze země a jedli je,
protože jsme měli hlad.
Takže tohle… ta fotka ve mně vyvolává špatné vzpomínky.
Neměli jsme jídlo. Neměli jsme nábytek.
Julio se o nás musel starat, shánět peníze, pracovat.
Jediný mužský vzor, co jsem kdy měla, byl Julio.
Víte, my jsme k Juliovi vzhlíželi.
Chtěli jsme být jako on. Oblékat se jako on.
Víte, byli jsme hrdí.
Ve škole jsme všem hrdě vykládali, že je to náš bratranec.
Tady jsme bydleli my a támhle přes ulici bydlel on.
To bylo poslední místo, kde ještě žil s mámou.
Tehdy bylo Juliovi 14, 15.
Myslím, že se nedokázal smířit s tím, že je máma nechtěla zpátky.
Nepokoušela se je získat zpátky.
Tahle fotka mi připomíná dobu, kdy se začali
potloukat venku a provádět všechny ty věci.
Začal se stýkat se staršíma klukama.
A to byli ti, kteří ho k sobě vzali do toho domu. A dali mu drogy.
A začali ho nutit provádět různé věci,
které dělat neměl.
Jo, tady jsou všichni.
Na téhle fotce vypadají tak mladě.
Tenhle kluk ho bodl velkým kuchyňským nožem.
A Julio je hubený, tak mu ten nůž vyšel zády ven.
Tehdy mi začalo docházet, že už není stejný.
Jeho radost byla pryč. Jako by byl vyřízený, mrtvý.
Nick dokonce říkal: „Mami, já toho parchanta nemám rád.“
Říkal: „Jo, nemusím ho, zatraceně.
Ale mami, vezmi si, že když mi bylo 17, bylo mi všechno u zadku.“
Bavil mě sport.
Hrál jsem fotbal a jezdil na BMX.
A když zabili Crystal, začal jsem mít ve škole problémy, pral jsem se,
byl jsem naštvanej a dalo by se říct, že jsem nenáviděl svět.
Šlo to s ním z kopce. Byl naštvaný. Chtěl se mstít.
Přišli jsme o něj, šel do gangu.
- Který syn? - Nicholas.
Jo, byl jsem v gangu a naši nepřátelé byli i 5150.
Taky jsem tam hezky zapadl.
Kašlat na všechny pitomce. A jít po nepřátelích a…
A já se bála, že se můj syn stane obětí násilí mezi gangy,
že když bude v gangu, tak někoho zabije.
A když jsem byl mladistvý, byl jsem často zavřený.
Mám pouzdro na zbraň,
tak jdu sedět za ozbrojený útok.
Za to jsem šel do basy a fakt to nestojí za to.
Člověk si tak trochu lže.
Nechcete uvěřit, že by vaše dítě něco takového dokázalo. Sehnat si zbraň.
Tak říkám: „Jak jsi sehnal zbraň? Kde jsi ji vzal?“
A tady jsem se dostala na dno.
Tohle mě probralo.
Musela jsem si pořádně hrábnout do svědomí
a položit si otázku, proč jsem měla všechny ty pocity.
A byla naštvaná na celý svět.
A odkud pochází ten vztek?
Kvůli čemu jsem naštvaná?
Byla jsem naštvaná na sebe. Zlobila se na sebe.
Byla jsem ze sebe zklamaná.
Kdo je to? Hned běžte dolů!
Podle mě zase jedou po ulici. Jeď za tím autem, Bene. Dělej!
Moment. Paní, počkejte. Myslíte, že byl mladistvý?
Naposledy jsem si něco vzala ten den, kdy zabili Crystal.
Jo. Byla jsem sjetá.
- Byl menší než já. - Hubená, střední, silná postava?
Proboha…
A nic víc si Crystal nikdy nepřála.
„Mami, už nic neber.“
Srdce mi pořád buší. Říkám si: „Panebože. Nemůžu tomu uvěřit.“
Nedokázala jsem to pro ni udělat. Ne, dokud žila.
Musím se naučit odpouštět si.
A to je těžší než odpustit Juliovi Herediovi.
Opravdu.
Musela jsem to říct.
HLAS OBĚTI BUDE VYSLYŠEN
… všechny ty vraždy v Riverside County.
Každý den jsou ve zprávách.
CRYSTAL C. THEOBALDOVÁ
Jenom jména se mění.
Chápu, kde se berou ty drogy, gangy,
i ten večer byli všichni sjetí.
Napadá mě, že jsem tam mohla být taky, ale díky Bohu.
A i proto jsme ho požádali,
aby smetl trest smrti ze stolu.
Poprvé v životě jsem udělala správnou věc.
Udělala jsem správnou věc. Jo.
KDYŽ BYL VYLOUČEN TREST SMRTI, ŠEL JULIŮV PŘÍPAD K SOUDU.
OD SMRTI CRYSTAL UPLYNULO UŽ PĚT LET.
OKRESNÍ SOUD RIVERSIDE
Pokud máte členy gangu, kteří jsou svému gangu věrní
a ví, jaká cena se platí za donášení,
je opravdu vzácné sehnat jednoho nebo dva, kteří by spolupracovali.
Takže tohle bylo úžasné.
Když zaslechl výstřel, vystoupil ven z auta.
Šel ven.
V té chvíli jsem slyšel pár dalších výstřelů.
Docela jsem se bál, kvůli tomu, že…
vím, kolik lidí je v té organizaci.
A taková věc jen tak neskončí.
- Takže Little Huero byl na pervitinu? - Ano.
- Vy jste s ním nikdy nekouřil? - Nikdy,
ani jsem ho nikdy kouřit neviděl, ale vím,
že v tom jel, protože měl roztažené zorničky.
Bylo šílené vidět, jak svědčí proti mýmu bráchovi.
Protože s námi vyrůstali.
Pořád tam byli. Pořád byli v našem domě.
Takže jsme viděl, jak Lil Huero vypálil první ránu.
Neviděl jsem ty další. Viděl jsem jen první.
Cítil jsem se ublížený. Protože jsme se vídali denně
a tak jsem si říkal, že jsou to jen lži,
aby se z toho dostal.
Komunikoval jste s nimi? Mluvili s vámi vůbec?
Vůbec ne. Jen se na mě dívali, ale já se na ně dívat nechtěl.
Myslím, že to byl Manuelův pláč, když svědčil, takže…
Vím, že nechtěl udělat to, co udělal.
Tak jako to nechce dělat nikdo na tomhle světě.
Soudcovy komentáře byly velmi drsné.
„Pan Heredia není dobrý člověk.
Je to násilnický, chladnokrevný vrah…
a zaplatí za to, co udělal.“
JULIO HEREDIA JE ODSOUZEN NA DOŽIVOTÍ BEZ MOŽNOSTI PODMÍNĚNÉHO PROPUŠTĚNÍ-
MANUEL A WILLIAM-DAVID LEMUSOVI ODSOUZENI NEJSOU.
Žili jsme rychle a zběsile.
Dělali jsme věci, které by vás ani nenapadly.
Kvůli nim máme noční můry.
Vrací se mi to každý den. Nemůžu projet ulicí, kde jsem vyrostl,
aniž by se mi to nevracelo.
Zdálo se mi o ní, jen…
Všechny vzpomínky se mi nevybavují.
Bylo to asi před měsícem.
Crystal tam stála.
A měla bílé šaty.
A pak jsem se vzbudila.
Teď bude těžké si odpustit.
Máma a táta se mě vždycky snaží chránit.
Vždycky se snaží mít pro mě něco dobrého.
A já bych je hrozně nerad znovu zklamal.
Chci mít děti. Vychovávat rodinu.
Chápete, něco dělat.
DESET LET PO SMRTI CRYSTAL JE WILLIAM „JOKES“ SOTELO NA SVOBODĚ.
Mezi mnou a Williamem Sotelem to bylo osobní.
Dokud ho neseberou, neskončilo to.
ANDĚLSKÉ TAROTY
A mám pocit, že ho musím dostat do vazby, aby Crystal měla klid.
Uvidíme, co William Sotelo…
A Velekněz.
Ukazuje mi, že ať je kdekoli, nevede si špatně.
To je krása. Velekněžka.
Tohle bych měla být já.
A ukazuje to, že jsem dost chytrá, abych podnikla kroky,
které mě v životě posunou dál.
A já budu naslouchat své intuici a budu mít trpělivost
a pečlivě zvažovat, co chci, než začnu jednat.
A pak karta Spravedlnost.
Je náš. Jednou ho dostanou.
Čekají nás lepší časy.
Ano.
ZA ČTRNÁCT DNÍ JE SOTELO ZADRŽEN V MEXIKU.
BYL ŽENATÝ, MĚL ČTYŘI DĚTI A PRACOVAL NA CHILLI FARMĚ.
BELINDA DOSTALA NA FACEBOOK TIP, KTERÝ VEDL K JEHO ZATČENÍ.
Spravedlnost a pomsta?
Ano, jsou to prakticky stejné věci.
Jedna znamená, že můžeš zůstat na svobodě
a druhá znamená, že si sedneš na lavici obžalovaných.
A tuhle hranici jsem málem překročila.
V ROCE 2020, 14 LET PO SMRTI CRYSTAL,
JE SOTELO JE ODSOUZEN NA 22 LET LET ZA ÚMYSLNÉ ZABITÍ.
Překlad titulků: Petr Miklica