Downloaded from YTS.MX
‫- סרט תיעודי מקורי של NETFLIX -‬
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- שלום, מלאכית! -‬
‫- מלאכית: אתה עדיין כאן? -‬
‫- ג'וקס: מתוקה,‬ ‫אני מת לראות אותך במסיבה מחר -‬
‫- מלאכית: אני יודעת מי אתה -‬
‫- ג'וקס: ? -‬
‫- מלאכית: אתה אוהב אותי? -‬
‫- ג'וקס: את יודעת שכן -‬
‫- מלאכית: אז תגיד את זה -‬
‫- ג'וקס: אני אוהב אותך -‬
‫- מלאכית: אז… -‬
‫- מלאכית: למה רצחתם אותי? -‬
‫- 24 בפברואר, 2006 -‬
‫יצאנו מהבית.‬
‫זו המכונית שלי, בחניה.‬
‫ואז "פורד אקספדישן" חלפה שם.‬
‫ניתן היה לראות שכל המושבים היו מלאים.‬
‫קריסטל, חואן ובני ג'סטין…‬
‫- בלינדה ליין -‬
‫נכנסו למכונית.‬
‫בכניסה למכונית היא הזיזה את המושב קדימה‬ ‫ואמרתי "לא, זוזי הצידה.‬
‫לא נגיע לרחוב הראשי, אלא…‬
‫ניסע בשכונה עד למכולת,‬ ‫זוזי הצידה, אחות". ו…‬
‫- ג'סטין ת'יאובולד‬ ‫בנה של בלינדה -‬
‫אפילו לא הגענו לקצה הרחוב.‬
‫- 20:43 בערב -‬
‫הגעתי עד לכאן.‬
‫הרמתי מבט.‬
‫והוא עומד שם, ליד תמרור "עצור".‬
‫ה"פורד אקספדישן" הלבנה עשתה סיבוב שלם.‬
‫הוא חזר לכאן ועצר פה.‬
‫אני נוסעת לכיוון הזה,‬
‫ועוצרת כדי לראות מה קורה עם הילדים.‬
‫כשהגענו הרמתי מבט,‬
‫בחור בקפוצ'ון עם אקדח עומד במרחק מטר ממני.‬
‫אני רואה את האקדח.‬
‫הוא הזיז את הפה, כאילו ניסה להתקדם במעשיו.‬
‫בום, בום, בום.‬
‫וכל הפיצוצים, הזכוכיות, חריקת הצמיגים…‬
‫קיבלנו כמה שיחות, נשמעו יותר מארבע יריות…‬
‫היה ירי, ו…‬
‫ירו במכונית שלך?‬ ‫-כן, ירו לעברי.‬
‫נשכבתי על המושב וחשבתי, "אלוהים".‬
‫אני לא יודעת אם הם פגעו במכונית.‬
‫הסתכלתי על אחותי והיא כאילו…‬
‫לא זזה.‬
‫מה הבעיה?‬
‫המכונית הגיעה במהירות רבה.‬ ‫זו "הונדה אקורד".‬
‫והיא באה…‬ ‫-מה צבע ההונדה?‬
‫- 20:47 בערב‬ ‫ארבע דקות לאחר הירי -‬
‫הגענו לחנות מכולת,‬
‫ממש ליד הדלתות.‬
‫יצאתי מהמכונית והרמתי אותה,‬ ‫ישבתי שם ואחזתי בה.‬
‫מישהי נורתה, היא על הרצפה.‬ ‫נראה שהיא לא מגיבה. הכתובת היא…‬
‫נגעתי בראש שלה, ו…‬
‫האדם שדיווח מגיש עזרה. נראה שיש קורבן.‬
‫ניידת סיור, מה המיקום שלך?‬
‫אלוהים אומר, "בקש ואף קבל".‬
‫כך עשיתי.‬
‫אז איפה הוא היה?‬ ‫הוא גם אומר שהכול הולך לפי התוכנית שלו.‬
‫איזו מין תוכנית דפוקה זו?‬
‫איפה האל האוהב…‬
‫בחיים שלי?‬
‫אני לא מבין.‬
‫אני רק רוצה לדעת למה, אתה מבין? למה?‬
‫זה היה בחצות. סבתי בכתה בסלון. הם אמרו…‬
‫"קריסטל נורתה". אמרתי…‬
‫- ג'יימי‬ ‫דודנית של קריסטל, בת 23 -‬
‫"קריסטל נורתה?"‬ ‫הם אמרו, "קריסטל נורתה בראשה".‬
‫- ג'יימי וקריסטל -‬
‫הזיכרון הראשון שלי מקריסטל…‬
‫היא אהבה לשחק איתי בבובות‬
‫והיא תמיד שאלה אותי שאלות.‬
‫"ג'יימי, אנאבל קיבלה בקבוק?"‬ ‫היא תמיד הייתה…‬
‫היה כיף לשחק איתה ו…‬
‫באמת. היא העשירה את הדמיון שלי.‬
‫היא דאגה שאדע ששום דבר אינו בלתי אפשרי.‬
‫הכול אפשרי.‬
‫- מייספייס -‬
‫נכנסתי ל"מייספייס".‬
‫- שלום, ג'יימי! -‬
‫הלילה אירעה טרגדיה איומה.‬
‫כתבתי על זה בבלוג.‬ ‫כך ביטאתי את רגשותיי, לא בכיתי בבית.‬
‫- אני נגעלת מהחברה. -‬
‫פשוט הקלדתי.‬
‫פשוט נתתי לאצבעות שלי להקליד בעצמן.‬
‫- היא הייתה חפה מפשע.‬ ‫זה הרס אותי ואת המשפחה שלי. -‬
‫המשפט האחרון…‬
‫"קריסטל, הלוואי שתהיי בסדר.‬ ‫אני אוהבת אותך הכי בעולם".‬
‫היא לא התעוררה.‬
‫אני זוכרת שהיא הייתה כאן.‬
‫ציפיתי שהיא…‬
‫שוב תיכנס מבעד לדלת.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫כשאנחנו חושבים על המשפחה שלנו‬ ‫ועל הזמנים הטובים, זה…‬
‫זה כאילו שנמתח קו.‬
‫לפני קריסטל ואחרי קריסטל.‬
‫היא הייתה בבת עיניי. כל כך רציתי בת.‬
‫היו לי שלושה בנים.‬
‫בפעם הרביעית שמחתי,‬ ‫כי קיבלתי את בתי הקטנה.‬
‫היא הייתה קרן האור שלי. היא החיים שלי.‬
‫החיים שלי. כן.‬
‫היא עשתה הכול. היא אהבה גבהים ורכבות הרים.‬
‫היה לה מזל בקזינו.‬ ‫היא הכניסה חמישה דולרים למכונה,‬
‫וזכתה ב-38 אלף דולר.‬
‫היא הקימה עסק של מזגנים ותנורים עם בעלה.‬
‫הם נחלו הצלחה.‬
‫ואז בעלה חזר לשימוש בסמים ולאלימות.‬
‫אז קריסטל עזבה אותו וחזרה אלינו.‬
‫כן.‬
‫פשוט כל כך הרבה זיכרונות.‬ ‫אלוהים, כל כך הרבה זיכרונות.‬
‫יש הרבה זיכרונות טובים, אבל…‬
‫אותו לילה אחד, זה כל מה שצריך.‬
‫- משטרת ריברסייד‬ ‫תחנת מגנוליה -‬
‫כן, יש לו אותו קעקוע על הצוואר.‬
‫- ריק וילר -‬
‫יש לנו תמונה של מלאך המוות‬
‫שיושבת על השולחן של האדם הבא בתור.‬
‫אז המוות תמיד מחכה, ו…‬
‫כשאתה בראש הרשימה, זה התיק שלך.‬
‫אין לך מושג מה תתפוס, וזה היה התור שלי.‬
‫יש אירוע ירי בצד המערבי של העיר.‬
‫אז אני מתלבש, מנשק את אשתי,‬ ‫מגיע לשם והמוח מתחיל לרוץ.‬
‫תיק הרצח הראשון שלי היה ירי בכנופיה.‬ ‫אלו תמיד קשים מאוד.‬
‫- תעלומה כואבת‬ ‫לא ידוע מי רצח את דייוויד בריוס -‬
‫התיק הזה, לצערי, עדיין פתוח.‬
‫קיים בחור שנמלט מהפשע האולטימטיבי.‬
‫אני עדיין חושב על זה.‬
‫התיק השני שלי היה קריסטל ת'יאובולד.‬
‫לא אתן לשניים להימלט.‬ ‫אין מצב ששניהם יימלטו.‬
‫אבל ההתחלה הייתה קשה.‬
‫היו כמה תרמילים בזירה.‬
‫ממש בצומת של גרינפוינט וג'רניום.‬
‫הייתה שם נעל שייתכן ששייכת למעורבים,‬ ‫אז בדקו אותה בשבילנו.‬
‫אני בוחן את המיקום של הממצאים,‬ ‫מצלם ומודד ראיות, צילומי וידאו.‬
‫המוח שלי הוצף, כי הייתי חדש ביחידה.‬
‫זה היה כמו עומס יתר.‬
‫משטרת ריברסייד.‬
‫הם אספו עדויות מדלת לדלת,‬
‫אנו עושים "קנבס".‬
‫לא שמעת יריות?‬
‫היינו בבית הלילה.‬
‫לא שמעת או ראית משהו?‬ ‫-לא הייתי כאן.‬
‫לא, ישנתי.‬ ‫-ישנת?‬
‫כל מי ששמע או ראה את התקרית.‬
‫לא שמעת אף ירייה?‬
‫לא. אשתי אמרה שהיא שמעה כמה פיצוצים, כן.‬
‫היא ראתה משהו?‬
‫כמה בלשים נשלחו לבית החולים.‬
‫הם מנסים לדבר עם בני המשפחה,‬ ‫אבל הם לא שיתפו פעולה עם הבלשים.‬
‫הם לא מצאו חן בעיניי.‬
‫הם לא מצאו חן בעיניי בכלל, ו…‬
‫אתה יודע, אז…‬
‫היא לא ממש בטחה בי. היא לא ידעה מי אני.‬
‫לא ביקשתי את עזרתה של המשטרה.‬
‫אם הייתה לי בעיה, לא התקשרתי למשטרה.‬
‫הם תקפו את המשפחה שלי,‬ ‫כאילו שאנחנו אשמים במעשה.‬
‫הם איימו על הבנים שלי, "אזרוק אותך לכלא".‬
‫אתה יודע, "אם נגלה ש…" זה הכעיס אותי.‬
‫הם אזקו והשליכו אותי לניידת,‬ ‫וחקרו אותי במשך שעות.‬
‫לא קלטתי את זה. לא הבנתי.‬
‫פניתי לבלשים ואמרתי להם…‬
‫"משפחתי לא קשורה לזה".‬
‫- בן מריוטי‬ ‫אביה החורג של קריסטל -‬
‫עליהם לדעת שאני עושה הכול‬ ‫כדי לעזור למשפחתם.‬
‫זה תפקידי.‬
‫אם יש לכם עניין שלא קשור לתיק,‬ ‫ממש לא אכפת לי.‬
‫אני מנסה לפענח רצח למען המשפחה שלכם,‬
‫ולשלוח את הרוצח לכלא.‬
‫ואז, אתה יודע…‬
‫נפתחנו עוד קצת, אבל…‬
‫יש הרבה שמועות לגבי מה שקרה.‬
‫- החקירה של בלינדה ליין -‬
‫מה את חושבת שזה?‬
‫אני חושבת שהיו הרבה בעיות של כנופיות…‬
‫כנופיית "5150".‬
‫זה נקרא "וסט אנד".‬
‫בלולאה הזו אירע הירי,‬
‫זו הטריטוריה של כנופיית "5150".‬
‫אבל היו עוד כמה כנופיות. שחורים, היספנים,‬
‫שרצו לשלוט באותו אזור‬
‫לכן היו מלחמות טריטוריה ‬ ‫וכשבחורים נפגשו, היו עימותים.‬
‫כנופיות יריבות של לטינים ושחורים‬ ‫המעורבות בסחר בסמים…‬
‫גילינו על "5150" בריברסייד בסביבות 2003,‬ ‫פחות או יותר.‬
‫הם ניסו לבסס את עצמם וביצעו כמה תקיפות,‬
‫עד שהפכו לכנופיה אלימה מאוד‬ ‫שנקלעה לעימותים רבים.‬
‫הם התקדמו לתקיפות ולירי,‬
‫ומשם רצחו שלושה אנשים בתחום העיר‬
‫בתוך שנתיים וחצי עד שלוש שנים.‬
‫הם התפתחו בקצב מהיר מאוד.‬
‫אנחנו בריברסייד עכשיו.‬
‫יש כאן כל מיני אירועי ירי.‬
‫מדי לילה אנשים נדקרים, נשדדים.‬
‫כשאנשים שמעו על "5150", הם פחדו.‬
‫הם אמרו שאנחנו רוצחים והורגים.‬
‫מעולם לא חשבתי…‬
‫- מריו‬ ‫חבר לשעבר ב-"5150" -‬
‫שהחברה תראה אותנו כך.‬
‫בהתחלה, ריברסייד הייתה מנותקת מלוס אנג'לס.‬
‫מי שלא יכול לממן מגורים בל"א‬ ‫או במחוז אורנג',‬
‫הם באו לריברסייד.‬
‫אז הרבה אנשים עניים, הייתי אומר.‬
‫מעולם לא נסענו לחוף הים או לדיסנילנד.‬
‫מעולם לא קרה דבר כזה.‬
‫לא יצאנו לשום מקום מחוץ לאזור ההוא,‬
‫אז חשבנו שאלו החיים.‬
‫ב]"5150" היינו אני והדודנים שלי,‬ ‫בני המשפחה שלנו שמרו זה על זה.‬
‫זה היה המניע. אנחנו משפחה וזהו זה.‬
‫כולנו הסתובבנו כאן.‬
‫שום דבר לא קרה.‬
‫כולנו היינו בני פחות מ-18. היינו ילדים.‬
‫כולם סימנו אותנו כמטרה.‬
‫תני לי תיאור מלא של…‬
‫הוא היה צעיר. הוא היה ילד.‬
‫אבל אם אראה אותו, אזהה אותו.‬
‫ואז היו חקירות נוספות ועיון בתמונות.‬
‫בתיקייה הזו יש את כל חברי הכנופיות.‬
‫זה עוזר להבין מי זה מי ב"גן החיות".‬
‫אני זוכר שבלינדה אמרה לי‬ ‫שהיורה היה צעיר מאוד,‬
‫בחור היספני שכמעט נראה לבן,‬ ‫ממש "בייבי פייס".‬
‫היא ראתה את פניו ותוכל לזהות אותו.‬
‫זו לא תהיה בעיה.‬
‫זה הקלסתרון שצויר עפ"י המידע‬ ‫שהתקבל מבלינדה.‬
‫חיפשתי בספרי מחזור של בתי ספר.‬
‫חיפשתי חברי כנופיות,‬
‫רציתי לראות תמונה עדכנית שלהם.‬
‫ביקשתי מבלינדה להסתכל על כמה תמונות.‬
‫היא עברה על התמונות.‬
‫היא הגיעה לנער צעיר.‬
‫היא עצרה.‬
‫היא אמרה "זה הוא".‬
‫יום אחד הבלש וילר התקשר ואמר ש…‬
‫הם תפסו מישהו שייתכן שמעורב בזה,‬
‫הם ביקשו לקחת אותי לשם כדי שאסתכל עליו.‬
‫היא זיהתה אותו.‬
‫"זה הבחור".‬
‫אתה בסדר?‬
‫התחלנו לחקור אותו לגבי התיק‬ ‫ולשאול היכן הוא היה,‬
‫הוא נתן לנו אליבי לגבי המקום‬ ‫והאנשים שאיתם הוא היה.‬
‫לא הייתי שם.‬
‫אני יודע שהיית שם.‬ ‫יש לי מישהי שזיהתה אותך.‬
‫אמרתי לו, "אנו נבדוק את זה.‬
‫אל תשקר לי. אני אגלה, אם אתה משקר לי".‬
‫היינו בבית שלי, ואז…‬
‫הלכנו לבית החברה של אחיו.‬
‫הוא אמר "לא הייתי שם.‬
‫הייתי בבית של חבר, הייתי עם חבר.‬ ‫תתקשר ותבדוק איתם.‬
‫ביקשתי מכמה עמיתים שלי‬ ‫ללכת לשם ולאמת את האליבי.‬
‫והוא נכון.‬
‫בבקשה.‬
‫בבקשה, תנו לי ללכת הביתה.‬
‫תנו לי ללכת הביתה.‬
‫עכשיו אני מתחיל לחשוב,‬ ‫"אוי, יש כאן טעות בזיהוי?"‬
‫זו לא התחלה טובה.‬
‫ולבסוף שלחנו אותו הביתה.‬
‫הם לא נתנו לי הסברים מספקים, כאילו…‬
‫את עושה טעות אחת ומזהה מישהו שאינו מעורב,‬
‫ולאחר מכן אי אפשר להשתמש בדברייך‬ ‫בבית המשפט.‬
‫אז זה סיבך את התיק מבחינת הבלש.‬
‫אתה מתחיל חקירה ברוח אופטימית,‬
‫"אנו נטפל בזה, זה ייסגר".‬
‫ואז מגיעים לשלב שבו אין יותר כיווני חקירה,‬
‫ועכשיו זו כמעט מלחמת התשה.‬
‫והבטחתי לה.‬
‫זה היה הדבר האחרון שאמרתי לה,‬ ‫מלבד "אני אוהבת אותך".‬
‫הבטחתי לה שאתפוס אותו.‬
‫"אעשה הכול כדי לתפוס אותו. הוא ישלם".‬
‫- "מייספייס"‬ ‫מקום לחברים -‬
‫- דואר אלקטרוני‬ ‫סיסמה -‬
‫- שלום, ג'יימי! -‬
‫- הודעה חדשה -‬
‫- ניק דה קוויק: היי -‬
‫- חבר שלי חושב שכנופיית "5150"‬ ‫שרצחו את קריסטל נמצאים ב"מייספייס" -‬
‫אני מניחה שדיברתי עם ניק ב"מייספייס".‬
‫והוא סיפר לי איך החבר'ה…‬
‫שהאנשים המעורבים היו ב"מייספייס".‬
‫- ניק, אחיה של קריסטל‬ ‫ג'יימי -‬
‫הוא אמר, "לכולם יש פרופילים."‬
‫- ניק דה קוויק:‬ ‫היא הוסיפה אותם לחברים שלה -‬
‫כבר ידעתי שזה כבר "5150".‬
‫יש דיבור ברחוב, אתה שומע דברים.‬ ‫כלומר, לאט לאט אתה מגלה.‬
‫הייתי צעיר. הייתי ילד כשהיא מתה.‬
‫הייתי אולי בן 13, אז כשזה קרה,‬ ‫לא ממש ידעתי על כנופיות.‬
‫אמרתי לדודתי בלינדה…‬
‫"מייספייס", אכנס לשם ואחפש בשבילך,‬ ‫אשיג לך מידע".‬
‫לא ידעתי דבר על רשתות חברתיות.‬ ‫לא הייתי ב"מייספייס".‬
‫היא אמרה, "איך עושים את זה?"‬ ‫אמרתי, "אעשה הכול. אל תדאגי".‬
‫הייתי בת 14.‬
‫כמעט בת 15.‬
‫אם יש לכם נער בבית,‬
‫רוב הסיכויים שהוא או היא מבלים זמן רב‬
‫באתר הרשת החברתית‬ ‫המכונה "מייספייס" נקודה קום.‬
‫הכרתי אותה היטב, בפנים ובחוץ.‬
‫איך לגרום לה להיראות ככה,‬ ‫איך להקפיץ את זה בטקסט.‬
‫איך לצבוע טקסט. הכול.‬
‫עם 66 מיליון משתמשים ברחבי הארץ,‬
‫"מייספייס" הוא אחד האתרים החברתיים‬ ‫הפופולארים ביותר בקרב בני נוער.‬
‫רוב החבר'ה מביה"ס משתמשים ב"מייספייס".‬ ‫אתה מעלה תמונות, פוגש בנות ובנים.‬
‫זה היה חדש ופופולארי, כולם רצו להיות שם.‬
‫הייתי אובססיבית לזה.‬
‫התרגשתי.‬
‫רוצה לתת לי הזדמנות? רוצה לתת לי אחריות?‬
‫חשבתי לעצמי, "איך אוכל לחטט טוב יותר?"‬
‫אז ג'יימי מצאה בגוגל תמונה של נערה יפה.‬
‫- נערה יפה "מייספייס" -‬
‫הייתה לה חולצת "סופר גירל".‬
‫אמרתי, "את תהיי הגיבורה שלי".‬
‫- שמירת תמונה -‬
‫רק רציתי פרצוף יפה, גוף יפה,‬
‫והמוח שלי יהיה מאחוריהם.‬
‫קראנו לה רבקה והעלנו את הפרופיל שלה.‬
‫בניתי אותה לפי מה שחשבתי‬ ‫שחברי הכנופיות יאהבו.‬
‫- רווקה, חיית מסיבות -‬
‫הוספתי "מעשנת גראס ואוהבת לשתות בירה".‬
‫אבל כתבתי "בירה" בספרדית,‬ ‫חשבתי שזה מתוחכם יותר.‬
‫- תחביבים: אוהבת לרקוד -‬
‫רציתי שהם יהיו בטוחים במאה אחוז‬ ‫שהבחורה ב"מייספייס" היא אמיתית.‬
‫מצאתי את שמונת המובילים‬ ‫וביקשתי חברות מכולם.‬
‫לחצתי על הפרופיל‬ ‫ומצאתי את שמונת המובילים שלו,‬
‫הוספתי את שמונת המובילים שלו.‬
‫לחצתי על כולם והוספתי את כולם.‬
‫הוספתי עוד ועוד‬ ‫עד שהיה לי "מייספייס" מלא בבחורים‬
‫שהיו מ-"5150" ונראיתי שייכת.‬
‫אמרתי, "דודה בלינדה, הכול מוכן.‬ ‫מה את רוצה שאעשה?"‬
‫"תשיגי כמה שיותר מידע".‬
‫- היי, מה נשמע? -‬
‫- אתה תאהב אותי ואת החברות שלי,‬ ‫בוא נבלה מתישהו -‬
‫- שליחה -‬
‫גרמתי להם לחבב אותי ולבטוח בי.‬
‫- את מעשנת?‬ ‫-מה אתה חושב? -‬
‫הם אפילו לא מאייתים מילים.‬
‫שאלתי מה זה "LOL"?‬
‫- לעזאזל, זה מעולה -‬
‫ההקלדה שלי הייתה משחק. כך שיחקתי.‬
‫- איפה המסיבה? -‬
‫ניסיתי לגלות מאיפה הם, מה הם עושים.‬
‫כמובן, ידעתי שהם נהגו‬ ‫ב"פורד אקספדישן" לבנה באותו לילה.‬
‫היא רצתה שאתחיל לחלוב מהם מידע,‬
‫ואמרתי, "לא. צריך להמתין.‬
‫אעשה את זה בעוד שבוע.‬
‫תני לי שלושה ימים, לכל הפחות,‬ ‫לפני שאשאל 'היי, איזו מכונית יש לך?'"‬
‫טוב. היה לו "פורד אקספדישן" לבנה.‬
‫כן, שתיים כאלו.‬
‫לכן זה היה מבלבל אפילו יותר.‬
‫עם העדים וכולם,‬
‫כי שני הרכבים היו באותו הצבע.‬
‫אני זוכר שבשלב מוקדם‬ ‫דיברנו על הרכבים באזור.‬
‫טוב, זה רובי.‬
‫השכנים ראו שני כלי רכב.‬
‫חלקם תיארו אותם כרכבי־שטח,‬ ‫כמו "אקספדישן" או משהו בסגנון.‬
‫הם חנו כאן.‬
‫הם עשו סיבובים באזור,‬ ‫כאילו שהם רדפו זה אחד זה.‬
‫אני זוכר ששאלתי אותם על כך.‬ ‫"ראיתם את זה? אתם יודעים מה קרה?‬
‫נכנסתם למכוניות שלכם בדרך למקום אחר,‬
‫בערך בזמן שבו הרכבים האלו‬ ‫נסעו במהירות גבוהה באזור".‬
‫אני זוכר שהם ניסו להיתמם.‬
‫כן, היה קצת…‬
‫לא סיפרתי את כל מה שידעתי באופן מיידי.‬
‫איפה היה רוברט כשזה קרה?‬
‫רוברט? לא יודעת. הוא לא קשור לזה.‬
‫בטח.‬
‫אז את מספרת את הסיפור של אותו הלילה‬ ‫ולא מזכירה את רובי.‬
‫כן, כי זה קרה לפני כן.‬
‫- רובי ת'יאובולד‬ ‫בנה של בלינדה -‬
‫אבל זה פשוט נשכח,‬
‫אפילו לא חשבתי לאן רובי הלך.‬
‫הלכתי לחפש את רובי.‬
‫היינו אמורים לצאת למכולת, ו…‬
‫מאוחר יותר התברר שהאח הגדול, רוברט,‬
‫היה באחד הרכבים במרדף.‬
‫הם לא אמרו לנו את זה במשך זמן רב.‬
‫- 20:38 בערב‬ ‫חמש דקות לפני הירי -‬
‫אז הכול מתחיל בזה ש…‬
‫רובי חנה כמעט מול בית הוריו ודיבר עם חבר.‬
‫עצרתי ליד ביתו, ו…‬
‫חבר שלי יצא.‬
‫- רובי ת'יאובולד‬ ‫בנה של בלינדה -‬
‫הוא עומד ליד החלון ומדבר איתי.‬
‫החברה שלי, היא… היה מבט בפניה,‬
‫הייתה "אקספדישן" מאחורינו.‬
‫הסתכלתי על החבר שלי, הוא היה מבוהל,‬
‫הוא התחיל לחזור לתוך הבית.‬
‫הייתה לי תחושה מפחידה‬ ‫שאני לא מכיר את האנשים האלו.‬
‫אין לי בעיות כאלו בחיים, בנאדם. מבין?‬
‫הדלקתי אורות, ו…‬
‫הסתלקתי משם.‬
‫חשבתי שאפגע בהם או במדרכה,‬ ‫כאילו שמשהו עומד להשתבש. ו…‬
‫החלקתי מעבר לפינה, ו…‬
‫הם מייד החלו לרדוף אחריי.‬
‫לא היית ברכב־שטח באותו ערב?‬
‫לא.‬ ‫-בטוח שלא?‬
‫המון אנשים ראו שני רכבי שטח באותו ערב.‬
‫עליך להבין, רוברט,‬ ‫שאני מנסה לעזור למשפחה שלך.‬
‫זה התפקיד שלנו.‬
‫נסעתי ולא חשבתי שזו בעיה.‬
‫מי שזה לא היה, הוא נסע. יצאתי לבית אימי.‬
‫והגעתי לשם, עצרתי בצד ו…‬
‫היא היסטרית.‬
‫אני חושב שהתחלנו לחקור את המשפחה.‬
‫גיליתי שבמשפחת ליין־ת'יאובולד‬ ‫היו כמה בעיות בעבר.‬
‫- אחזקת מריחואנה, קבלת רכוש גנוב -‬
‫- מפעיל ללא רישיון -‬
‫אנשים נעצרו והיו בכלא.‬
‫- אחזקת נשק וסמים -‬
‫הבנים שלי, אתה יודע, הם בנים.‬
‫ויש להם בעיות משלהם,‬ ‫הם אוהבים לריב וכל מה שהם עושים.‬
‫אפילו לבלינדה היה עבר של עבירות סמים.‬
‫היינו בעולם הסמים ביחד.‬
‫השתמשנו. אני לא רוצה לומר את זה.‬
‫- כריסטי‬ ‫חברה של בלינדה -‬
‫רוצה שאומר את זה?‬
‫זה התחיל בתור שעשוע בסופי שבוע,‬
‫והפך ל"העוזר הקטן של אימא". זה היה…‬
‫כך מצליחים להחזיק בשתי עבודות,‬
‫לטפל בחמישה ילדים ובבית.‬
‫זה היה מת'. "סם השטן".‬
‫הולכת לעבודה, עושה שורה.‬ ‫אתה מבין? חוזרת מהעבודה…‬
‫הילדים היו בסביבה, אבל לא…‬
‫הם לא ראו את זה.‬ ‫לא עשינו סמים ליד הילדים.‬
‫- אמבור‬ ‫חברתה הטובה של קריסטל -‬
‫הן ניסו להסתיר את זה ככל האפשר.‬
‫אבל זה היה ממש ברור.‬
‫כן, הבעיה הגדולה הייתה כשמכרתי סמים‬
‫והלכתי לכלא.‬
‫היא הסתבכה עם החוק בעבר, בעניינים משלה.‬
‫בעניינים של הבן שלה.‬ ‫-כן, אני…‬
‫מכרתי הרבה. עשיתי נזק גדול.‬
‫בכל ריברסייד, עשיתי את זה.‬
‫הפצתי הרבה סמים ברחובות. הרבה.‬
‫כל מה שקריסטל ביקשה ממנה,‬ ‫כשהייתה צעירה, זה "אימא, בבקשה.‬
‫תפסיקי להשתמש. בבקשה".‬
‫כעת יש לנו יותר כיווני חקירה.‬
‫האם זה קשור לבעיות מהעבר בכלא?‬ ‫האם זה קשור לבעיות מהעבר עם כנופיות?‬
‫האם מישהו חייב כסף או סמים, או… אתה יודע,‬
‫לפתע האפשרויות הן מגוונות יותר‬
‫כי יש מצב מסוכן עם משפחת הקורבן.‬
‫- מרץ 2006‬ ‫חודש לאחר מותה של קריסטל -‬
‫מדי יום.‬
‫לצאת מבית הספר וללכת היישר הביתה.‬
‫שעות על גבי שעות.‬
‫משלוש אחר הצוהריים ועד אחת לפנות בוקר,‬
‫הייתי שם.‬
‫היה לי קשה כשדודה בלינדה הציעה‬ ‫להכניס את קריסטל ל"מייספייס".‬
‫רבקה לא השיגה מספיק תשומת לב‬
‫מהאנשים שעניינו אותנו.‬
‫ביקשתי ממנה להעלות את התמונה של קריסטל.‬
‫אמרתי, "למה להכניס את קריסטל ל'מייספייס'?"‬
‫"כדי שהם יתאהבו בה".‬
‫החלטנו לקרוא לה "מלאכית".‬
‫וכתבתי בפרופיל שלה ש…‬
‫אהיה הטעות הגדולה בחייהם,‬
‫והסודות הכמוסים, האפלים והשמורים שלהם.‬
‫והם התחילו להגיב.‬
‫זה הגיע מכל הכיוונים. בום…‬
‫- דואר נכנס -‬
‫הייתי שם, החלפתי מכאן לשם.‬ ‫שני עמודים היו פתוחים.‬
‫מזערתי אחד ועברתי למלאכית,‬ ‫מזערתי את השני ועברתי לרבקה.‬
‫ה"סופר גירל" שלי. הם לא התאהבו בה.‬
‫היא הייתה סתם סטוץ.‬
‫קריסטל הייתה אהבה.‬
‫- מה איתך בסופ"ש? -‬
‫רבקה חיטטה הרבה, דחפה את האף.‬
‫כאילו, "ספרי לי על זה וזה". היא פלרטטה.‬
‫היא הייתה נערה מתבגרת.‬ ‫"היה לי יום מחורבן". "בית הספר מעפן".‬
‫פרצופים עצובים ודברים כאלו.‬
‫מלאכית הייתה תוססת ומתוקה.‬
‫היו לה פונטים יפים וגדולים,‬
‫פונטים קטנים, ורודים, כחולים ונוצצים.‬
‫- את מי ארצה לפגוש -‬
‫- ג'וקס רוצה להיות חבר שלך -‬
‫- אישור -‬
‫זה לא לקח זמן רב.‬
‫הפרופיל עלה ומייד לאחר מכן‬ ‫ויליאם סוטלו הגיב.‬
‫- זין על כל ההייטרים -‬
‫הוא לא צופה בסרטים, אלא בפורנו.‬
‫הוא לא קורא ספרים, "זין על ספרים".‬
‫והוא כתב בפרופיל שלו.‬
‫"אני מ־'5150' ובאתי להרוג".‬
‫אז התמקדתי בסוטלו.‬
‫דיברתי בעיקר איתו.‬
‫הוא דיבר הרבה על "5150" ב"מייספייס".‬
‫ג'יימי שולחת הודעות והוא עונה לה.‬
‫"מה אתה עושה, חוץ ממסיבות ושתייה?‬
‫אני לא ממש אוהבת מסיבות, רק לפעמים".‬
‫"לא, זה לא הקטע שלי. יש לי שאיפות.‬
‫אראה לך. אהיה מצליחן".‬
‫כדי שמישהו ירצה אותך, תשחקי את המשחק.‬
‫עשיתי את מה שקריסטל לימדה אותי לעשות.‬
‫לגרום לבחור לבוא אלייך.‬
‫- אפריל 2006‬ ‫חודשיים לאחר מותה של קריסטל -‬
‫- ג'וקס: היי לך -‬
‫- ג'וקס: ? -‬
‫- מלאכית: אני מתגעגעת לאימי -‬
‫- ג'וקס: איפה היא? -‬
‫אמרנו לו שאימה של מלאכית בכלא על הכנת מת'.‬
‫חשבתי שזה יגרום לו להיפתח‬ ‫לגבי סמים או כלא.‬
‫- ג'וקס: לעזאזל. צר לי שאת עוברת את זה -‬
‫התגובה שלו הייתה הפוכה למה שחשבתי.‬
‫- ג'וקס: אני יודע שזה קשה,‬ ‫תחזיקי מעמד -‬
‫הוא היה עמוק. כאילו, ואו.‬
‫- מלאכית: תודה. אני אנסה -‬
‫- ג'וקס: אם תרצי לדבר על זה, אני כאן -‬
‫בהודעות שלו הוא היה מתוק יותר ויותר.‬
‫- ג'וקס: חשבתי עלייך כל היום -‬
‫הוא אמר שייתן לי את העולם‬
‫ויוודא שדבר לא יפריע לזה.‬
‫- ג'וקס: מעולם לא הרגשתי כך -‬
‫אני מדמיינת את קריסטל.‬
‫הייתי חייבת לדמיין את זה.‬
‫רציתי להראות לו שהיא הייתה אדם יפהפה.‬
‫היה קשה שלא להתאהב בה.‬
‫אם היית פוגש אותה, היית מתאהב בה.‬
‫האישיות שלה, החיוך שלה.‬
‫היה קשה לבחור הזה שלא להתאהב בה.‬
‫- הודעה חדשה -‬
‫הוא אמר, "היי, ילדה.‬ ‫אני עושה מסיבה הערב, רוצה לבוא?"‬
‫- מלאכית: איזה כיף -‬
‫"מה קורה? אני מוכן הערב.‬ ‫אם אין לך רכב, אבוא לקחת אותך -‬
‫אמרנו, "לא".‬
‫"הם רוצים להיפגש איתי, מה לעשות?"‬ ‫היא אמרה, "תגידי לו כן".‬
‫- מלאכית: אני בעניין, נתראה -‬
‫- ג'וקס: כן! סוף כל סוף -‬
‫"ואז תשלחי לו הודעה ברגע האחרון…‬
‫ותגידי שלא תגיעי".‬
‫שעה לאחר מכן כתבתי, "לעזאזל, אין לי טרמפ".‬
‫הוא ממש התעקש לבוא ולאסוף אותי באותו ערב.‬
‫זה היה יותר מכפי שהוא ניסה בעבר.‬
‫"ילדה, אבוא לאסוף אותך".‬
‫כתבתי, "אם תבוא לאסוף אותי,‬
‫לאיזו מכונית לצפות?"‬
‫- ג'וקס: ה"פורד אקספדישן" הלבנה שלי -‬
‫המכונית הלבנה, היה בה משהו בולט לעין?‬
‫היא הונמכה, היו לה צלחות מיוחדות בגלגלים,‬ ‫משהו כזה?‬
‫זו "אקספדישן", אני לא יודעת איזו חברה זו.‬
‫טוב.‬ ‫-אם זה "פורד", או מה.‬
‫בלינדה ידעה שאני מחפש רכב מסוג מסוים.‬
‫"אקספדישן".‬
‫צבעה היה לבן, אבל היו קישוטי זהב פה ושם.‬
‫חיפשתי חבר כנופיית "5150" עם מכונית כזו.‬
‫- הנהג -‬
‫התקשרתי לבלש וילר ואמרתי לו,‬
‫"תראה, זה מה שגיליתי.‬ ‫אני חושבת שמצאנו אותו. אלו האנשים".‬
‫אני זוכר שהיא התקשרה אליי ואמרה,‬ ‫"ג'וקס, זו המכונית שלו.‬
‫ג'וקס נהג במכונית. זה הוא".‬
‫בשלב הזה התחלנו להיעזר בחשבון ב"מייספייס".‬
‫בהתחלה אמרתי לה,‬ ‫"חבל שלא אמרת לי שהתחלת בזה,‬
‫כדי שאדע על כך מראש".‬
‫אבל עברתי על תגובות של כל מיני בחורים,‬
‫הם היו מאוהבים בבחורה הזו. כלומר…‬
‫אישה יפה, בחורה יפה‬ ‫שדיברה איתם כפי שהיא דיברה.‬
‫לא פלא שהם נפלו בפח.‬ ‫זו הייתה מלכודת נהדרת.‬
‫כעת עליי להגיע לוויליאם סוטלו. "ג'וקס".‬
‫אם הוא באמת הנהג, הוא אמור לדעת‬
‫מי היה איתו במכונית.‬ ‫הוא אמור לדעת מיהו היורה.‬
‫- חקירה של ויליאם "ג'וקס" סוטלו -‬
‫טוב, ויל.‬
‫נחזיר אותך לכאן ברגע שנסיים.‬
‫הוא עבר הכשרה מקצועית.‬
‫אתה עושה בגרויות, אני יודע מה זה אומר,‬
‫מה אתה עושה בתחום הבישול?‬ ‫-אני טבח.‬
‫מה זה?‬ ‫-הוא כביכול למד להיות שף.‬
‫זה מגניב, בנאדם. זה עדיף על מה שעשית.‬
‫כן.‬ ‫-ועוד איך.‬
‫דיברנו כל הדרך מסן ברנדיטו לריברסייד.‬
‫טוב. רצית מים, נכון? תוכל להביא לו?‬
‫אני מצטער.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫השם שלך צץ בתיק שאני חוקר. טוב?‬
‫תיק?‬ ‫-כן, בחקירה שאני עושה.‬
‫זה חברי כנופיות, או…?‬
‫זה קשור ל-"5150".‬
‫בחורה נורתה.‬
‫בחורה?‬ ‫-כן.‬
‫אבל אני צריך לשאול אותך…‬
‫לגבי המכונית שלך.‬
‫כן.‬ ‫-"פורד אקספדישן".‬
‫היא זוהתה בתור המכונית שהייתה שם.‬
‫היא שלי? עם לוחית הרישוי? לא יודע.‬
‫כן, המכונית שלך הייתה שם.‬
‫ו…‬ ‫-מתי זה היה?‬
‫בפברואר.‬
‫בפברואר?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה כן יודע, בנאדם.‬
‫כשהוא ענה לי בהכחשות, או…‬
‫כשהוא הפריך את הראיות שלי,‬ ‫המשכתי לדחוף אותו.‬
‫"שמע, אין ספק שהיית שם.‬ ‫אני יודע שהיית שם.‬
‫אני רוצה לדעת למה".‬
‫אף אחד מ-"5150" או מישהו מהאזור‬ ‫נוהג במכונית כזו, מלבדך.‬
‫כשאני מדבר על ג'וקס, זו תמיד המכונית הזו.‬
‫"ג'וקס"?‬ ‫-כן, זה אתה.‬
‫עכשיו אתה חייב לומר לי את האמת,‬
‫כי אני החבר היחידי שלך כרגע.‬
‫אני חושב שלאחר זמן מה, זה התיש אותו.‬
‫הבעיה היא שאם תגיד לי "לא הייתי שם"…‬
‫טוב, אומר את האמת,‬
‫אבל…‬ ‫-זה מה שאני רוצה, תגיד את האמת.‬
‫לא הייתי מעורב. זה פשוט קרה.‬
‫ספר לי מה קרה.‬
‫- 20:36 בערב‬ ‫שבע דקות לפני הירי -‬
‫אני לא יודע, כאילו…‬
‫סתם הסתובבנו במכונית ברוטלנד.‬
‫רוטלנד פארק? זו טריטוריה של "5150",‬
‫או שזה קרוב לטריטוריה של אם.די?‬ ‫-כן, זו הטריטוריה של אם.די.‬
‫כולם נכנסו ל"אקספדישן" שלך?‬
‫היא הייתה מלאה, בערך שבעה אנשים במכונית.‬
‫"אקספדישן" לבנה נסעה מהר וכמעט פגעה‬ ‫בטנדר שלי. הוא חתך אותנו…‬
‫הוא התקרב וכמעט פגע בטנדר.‬
‫"כאן היינו כשראינו את רכב־השטח‬ ‫שבו רוברט נהג.‬
‫כאן עצרנו כששתי המכוניות נסעו לעברנו".‬
‫ואז הם התחילו…‬
‫ה"אקספדישן" הלבנה ירתה בטנדר שלי.‬
‫הם ירו לעבר הטנדר שלך?‬ ‫-כן.‬
‫רציתי לברוח, אבל "ליטל הוארו" אמר "תעצור".‬
‫הוא יצא.‬ ‫-טוב.‬
‫אז "ליטל הוארו" יצא, כן?‬
‫- חוליו הרדיה‬ ‫"ליטל הוארו" -‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫הוא הלך ל…?‬ ‫-לא יודע. התכופפתי, כי קליעים התעופפו שם.‬
‫זה די אמיץ, לצאת החוצה כשיורים עליכם.‬
‫צריך אומץ כדי לצאת מהמכונית.‬
‫הוא משוגע. הוא פסיכי. זה מוזר.‬
‫מה ראית במכונית עם הבחורה כשהיא חלפה לידך?‬
‫לא יודע.‬ ‫-נראה שהיא נפגעה?‬
‫כן.‬ ‫-היו בה חורי קליעים?‬
‫לא, החלון היה מנופץ.‬
‫איזה חלון?‬
‫השמשה הקדמית בצד של הנהג.‬
‫טוב.‬
‫אתה אומר שירו עליכם. פגעו במכונית שלך?‬
‫לא.‬
‫לא נראה לי שפגעו בי.‬ ‫-הייתם קרובים מכדי שלא יפגעו בכם.‬
‫חשבתי שפגעו בכם.‬ ‫-לא יודע.‬
‫לא היו חורי קליעים ברכב־השטח של ויליאם,‬ ‫לא היו תרמילים,‬
‫לא נמצאו כלי נשק בבית משפחת ת'יאובולד.‬
‫ללא ראיות אלו, אין לי יכולת להוכיח‬
‫שהיורים הם משפחת ת'יאובולד.‬
‫מתי ראית את "ליטל הוארו" שוב?‬
‫לא ראיתי אותו ולא שמעתי ממנו שוב.‬
‫לא?‬ ‫-לא.‬
‫הם לא היו בקשר עם חוליו הרדיה.‬
‫הם לא ראו אותו.‬ ‫הוא לא המשיך לבצע פשעים שעשה עד אז.‬
‫הוא היה כמו רוח רפאים.‬ ‫אז "ליטל הוארו", חוליו הרדיה,‬
‫הוא בהחלט נראה כמו חשוד עיקרי.‬
‫אני צריך למצוא ולתפוס אותו.‬
‫נצא להפסקה. תוכל לחכות כאן לכמה דקות?‬
‫טוב.‬ ‫-טוב, מיד נשוב.‬
‫כל זה יישאר כאן?‬ ‫-מה?‬
‫מישהו יגלה על זה?‬
‫האם אני ארוץ לספר?‬ ‫-אני לא רוצה שירצחו אותי.‬
‫לא אספר ל"ליטל הוארו".‬ ‫-טוב.‬
‫טוב.‬
‫לא הייתה לי עילה לעצור את ויליאם בשלב הזה.‬
‫היות שהכול היה תלוי ברצון שלו לעזור לי,‬ ‫מבחינה חוקית,‬
‫אצטרך לשחרר אותו בסוף החקירה.‬
‫כי הבטחתי לו שאעשה זאת.‬
‫סן ברנדינו, או…?‬ ‫-תוכל לקחת אותי לפארקוויו?‬
‫פארקוויו? אין בעיה.‬ ‫-כן.‬
‫אבל הוא היה חתיכה ענקית מהפאזל.‬
‫אלו האנשים שהיו נוכחים בעת הרצח,‬
‫בזירת האירוע.‬
‫זה ויליאם לימוס ג'וניור,‬
‫הוא מכונה "הפרחח הקטן".‬
‫- ויליאם לימוס‬ ‫ויליאם סוטלו -‬
‫ואחיו, מנואל.‬
‫- מנואל לימוס‬ ‫חוליו הרדיה -‬
‫הכינוי של מנואל היה "טריפר".‬
‫הרגשתי שזה פשוט בולשיט.‬
‫בבית הספר, כנופיות כיוונו לילדים קטנים.‬
‫לקחו אותם כשהם קטנים.‬
‫אני התנגדתי, אמרתי שהם צעירים מדי.‬
‫הם הביטו בי ואמרו,‬ ‫"איך אתה חושב שגייסנו אותך?"‬
‫- מנואל לימוס‬ ‫חבר לשעבר ב-"5150" -‬
‫הלכתי למסיבה בביתם‬ ‫ואהבתי את כל מה שהם עשו.‬
‫הבית היה מלא באנשים.‬
‫מוזיקה רועשת התנגנה.‬
‫באותו רגע הרגשתי…‬
‫שזה המקום שבו אני רוצה להיות.‬
‫לאחר מכן התקרב אליי בחור על אופנוע.‬
‫אני זוכר שבתחילת שנת הלימודים,‬
‫מישהו אמר שהבחור על האופנוע‬ ‫הוא זה שיורה בך.‬
‫חוליו.‬
‫הוא אמר, "אחלה, תנו לו בירה".‬
‫"אני לא שותה".‬
‫"אתה בפנים, או לא?"‬
‫"כן".‬
‫"תנו לו מריחואנה".‬
‫"אני לא מעשן".‬
‫"רוצה להיות בפנים? תעשה ככה וככה".‬
‫הוא הרים את ידו ואמר, "תפסו אותו".‬
‫אחד הנערים העיף אותי על הרצפה,‬
‫הצמיד אותי אל הרצפה.‬
‫ואז אתה בפנים.‬
‫הם חיבקו אותי, אחזו בי.‬
‫"אנחנו נתמוך בך כשיקרה משהו".‬
‫לאחר מכן, בבית הספר, הם רוצים להיות איתי‬ ‫ורוצים שאשב בשולחן שלהם.‬
‫- מריו -‬
‫ואז חשבתי, "היי, הסתדרתי עכשיו".‬
‫- מנואל -‬
‫מה שהרגשתי, זה…‬
‫- חוליו הרדיה‬ ‫"ליטל הוארו" -‬
‫"למה שאפחד?‬
‫אני לא אמור לחוש ביטחון? להרגיש…‬
‫שאף אחד לא יתקוף אותי?‬
‫אני שייך לאלו שתוקפים אנשים.‬
‫חיינו כאן בשקט. בשלווה מוחלטת.‬
‫- בטי לימוס‬ ‫אימו של מנואל -‬
‫מעולם לא היו בעיות. שום דבר.‬
‫החבר'ה האלו היו החברים שלו,‬ ‫כי הם גרו באותה השכונה.‬
‫הם היו החברים שלו.‬
‫הם נראו כל כך תמימים.‬
‫הם כיבדו אותי ולא השתמשו בשפה גסה.‬
‫לא היה לי מושג שזו בעיה כה גדולה.‬
‫זה עדיין לא נגמר.‬
‫לכן נשארתי לזמן כה רב.‬
‫לכן לא יצאתי משם,‬
‫כי נותרה לי עבודה רבה.‬
‫- ג'וקס: מה משמח אותך, מתוקה?‬ ‫מלאכית: המשפחה שלי -‬
‫באמת שניסיתי להיות קריסטל.‬
‫- מלאכית: אני אוהבת לשיר -‬
‫- ג'וקס: בטח יש לך קול מקסים -‬
‫לגרום למישהו להתאהב במישהי מתה‬ ‫לא עושה לך הרגשה טובה.‬
‫כשהתכתבתי בתור מלאכית…‬
‫כשהתחזיתי אליה…‬
‫זה באמת השאיר אותה בחיים בלבי.‬
‫שוב הייתי איתה במשך כל הלילה.‬
‫עד שעה מאוחרת.‬
‫אני חושבת שבגלל זה…‬
‫היה קשה בסוף.‬
‫הרגשתי שאני…‬
‫תקועה בהתחזות אליה.‬
‫היא כבר לא כאן וקשה לראות את פניה מדי יום.‬
‫- ג'וקס: מתי ניפגש? -‬
‫- ג'וקס: את מענה אותי? -‬
‫זה השלב שבו היה לי קשה ב"מייספייס".‬
‫- ג'וקס: בבקשה, תעני לי -‬
‫אמרתי לדודה בלינדה…‬
‫אמרתי שסיימתי. לא יכולתי להמשיך יותר.‬
‫כן, הייתי מאוד מדוכאת. מאוד מדוכאת.‬
‫אמרתי, "למה ויליאם סוטלו לא במעצר?‬
‫לאחר שהם גילו הכול והוא הודה בכך?"‬
‫לכל דבר יש נקודת שבירה, במוקדם או במאוחר.‬
‫כמו צנצנת שנכנסים אליה המון דברים.‬
‫אין פתח מפלט. הכול ממשיך להיכנס,‬
‫והצנצנת מתחילה להיסדק.‬
‫ודברים מתחילים לצאת מבלי לדעת לאן ללכת.‬
‫- החקירה של ג'סטין ת'יאובולד -‬
‫אני מבין את המצב ברחוב.‬ ‫אתה ואחיך רוצים לשלוט בחרא הזה.‬
‫אבל נעשה די נזק.‬ ‫-נכון.‬
‫בסדר? אתה והאחים שלך לא צריכים לחזור לכלא,‬
‫אימכם לא צריכה לסבול.‬ ‫-לא.‬
‫אז…‬ ‫-אני יודע שהבנים שלה לא בדיוק…‬
‫הם לא היו מעוניינים בכך שאנו נביא פתרון.‬
‫הם רגילים להתנהל בשיטה שלהם.‬
‫זה לא הועיל לאף אחד.‬
‫הבנים שלך רוצים לטפל בזה בעצמם?‬
‫- החקירה של בלינדה ליין -‬
‫לא.‬ ‫-זה טוב.‬
‫כן, אנחנו לא צריכים את זה.‬
‫רק בגלל ההבטחה שלי לאימי…‬
‫לא עשינו את מה שרצינו לעשות.‬
‫טוב, כולם, בלי אלימות. לא בשם בתי.‬
‫אבל בתוך הראש שלי…‬
‫עדיין ידעתי שארצח אותו.‬
‫אז השתלטתי על האתר.‬
‫כי אחרי חודשים רבים כל כך,‬
‫את מתחילה לתהות, "אלוהים,‬ ‫האם אי פעם יתפסו אותו?"‬
‫פשוט נכנסתי לשם, מלאה בכעס.‬
‫כל מה שיכולתי ללמוד על המשפחה שלהם.‬
‫כל מה שיכולתי ללמוד עליהם.‬
‫תיכון ריברסייד.‬
‫- מלאכית: איפה הוא גר? -‬
‫התחלתי להיות אמיצה יותר.‬
‫- למה את רוצה לדעת? -‬
‫נסעתי ליד הבתים שלהם וצילמתי את כלי הרכב,‬ ‫את מספרי הרישוי.‬
‫התקשרתי לאפ.בי.איי ולרשות ההגירה.‬
‫ניסיתי לגרש את כולם מהארץ.‬
‫ניסיתי לסבך כל אחד מהם.‬
‫ראיתי את ההשפעות הדתיות שלהם, "סאנטרה".‬ ‫השארתי כמה דברים בחצרות שלהם.‬
‫נרות שחורים, ובובת וודו קטנה מ"ספנסרס"‬
‫עם מיליון סיכות בתוכה.‬
‫בלינדה הייתה די פסיכית. אתה מבין?‬
‫בעולם הקטן שלה, ו…‬
‫אוהבת אותה מאוד, כי היא… אבל…‬
‫לפעמים היא משוגעת.‬
‫התיידדתי עם כמה חברים‬ ‫מכנופיית "קאזה בלאנקה".‬
‫נכנסתי לשם ואמרתי להם,‬
‫"ויליאם סוטלו מלכלך עליכם.‬
‫הוא אומר שאתם בני זונות אפסים".‬
‫עצבנתי אותם.‬
‫הם כתבו, "רוצה מכות ב'מייספייס'"?‬
‫"דופק על המיקרופון וחרא כזה, מייספייס…"‬
‫כתבתי, "כלבה, רוצה לבוא אליי?‬
‫סע בכביש המהיר 91.‬
‫צא בלה סיירה. פנה ימינה.‬
‫יש לי 'פורד אקספדישן' לבנה, כלבה".‬
‫היא השתוללה בחשבון של "מייספייס".‬
‫מה שעשינו קודם היה נהדר, אבל זה ידפוק הכול‬
‫אם תתחילי לאיים ולעשות דברים‬
‫שיגרמו לרחמים כלשהם כלפיהם.‬
‫הבלש וילר בא ואמר,‬
‫"יש מספר גדול של 'פורד אקספדישן' לבנות‬
‫שירו עליהן, שרפו אותן וחיבלו בהן".‬
‫אני לא רוצה שאנשים ישתוללו שם,‬
‫שעלולים להרוס הכול.‬
‫הוא אמר, "תפסיקי עם הבולשיט שלך.‬
‫צאי מהאינטרנט ותני לנו לעבוד".‬
‫אמרתי, "בסדר, כן, בטח. נשמע טוב".‬
‫נראה לי שהתחלתי להתקדם,‬
‫ובהחלט לא התכוונתי לתפוס מרחק.‬
‫ואז, בסביבות ה-20 באפריל…‬
‫ב-"4/20", הכינוי של מריחואנה,‬
‫- "יום המריחואנה!"‬ ‫"בואו נעשן הערב!" -‬
‫כולם היו שם. "4/20 שמח".‬
‫"בואו נעשן", "כולנו חוגגים", אתה מבין?‬
‫ואז התחלתי לחשוב, מסיבה.‬
‫- הודעה חדשה -‬
‫- 125 חשפניות‬ ‫תחרות חשפניות -‬
‫- משקאות בחינם לכל האח"מים -‬
‫- יהיה מטורף! -‬
‫- תשיגו הזמנת אח"ם! -‬
‫התחלתי לשלוח מודעות לכולם, כתבתי…‬
‫"מלאכית עושה מסיבת סוף העולם ב-6.6.06.‬
‫לא אספר לכם איפה תהיה המסיבה‬
‫עד שש בערב".‬
‫אני זוכרת שהיא סיפרה לי על כנופיית "5150"‬
‫ושהיא מתחזה למישהי אחרת‬ ‫כדי לפתות את אחד הבחורים.‬
‫היא עשתה מסיבה. משהו לגבי מסיבה.‬
‫ליד פריס יש רחוב בשם ריידר רוד.‬
‫- ריידר רוד -‬
‫כאן הסיפור נהיה מוזר יותר.‬
‫מקום שבו אראה אותם נכנסים‬ ‫והם לא יראו אותי.‬
‫ופשוט… כן.‬
‫היא אמרה, "לא תאמיני למה שאני עושה"‬ ‫ואמרתי…‬
‫זה הפחיד אותי. אמרתי, "תעשי מה שבא לך",‬ ‫אבל חשבתי שזה מטורף.‬
‫- שעת השקיעה, שישי ביוני -‬
‫- מיקומי תחנות משטרה בריברסייד -‬
‫- לאיזה מרחק שומעים יריות -‬
‫מי אמור לבצע את הירי?‬
‫אני רציתי לירות בהם. זה היה שלי.‬
‫הם היו שלי. רציתי לירות בהם בעצמי.‬
‫- אין מעבר‬ ‫מסיגי גבול ייענשו -‬
‫הייתה לי תוכנית והיה לי אקדח.‬
‫את צלפית טובה?‬ ‫-זה לא מרחק גדול,‬
‫הם אמורים להגיע במכונית ואני למעלה,‬
‫כך אוכל להפתיע אותם.‬
‫אתה מבין?‬
‫זה היה אמור להיות סוף העולם שלהם.‬
‫אני זוכר שבאתי הביתה, ו…‬
‫כן, היא רצתה לצאת. היא הייתה נחושה.‬
‫ולא משנה מה, זה יעודד אותה‬ ‫וזה מה שהיא רצתה.‬
‫בעלי והבנים שלי אמרו, "אימא…‬
‫"את צריכה לוותר. את צריכה לעצור".‬
‫לא נתנו לה לבצע את זה.‬
‫היינו עלולים לאבד את אימא שלנו.‬
‫תכננתי לרצוח אנשים.‬
‫תנו לזה להתעכל.‬
‫את אובדנית ורצחנית ואת פשוט…‬
‫לא אכפת לך, אבל אכפת לך יותר מדי.‬
‫- כניסה לאתר -‬
‫זה היה ביום לפני כן.‬
‫- מלאכית: אתה עדיין כאן? -‬
‫לא אפגע בו. לא אהרוג אותו.‬
‫- ג'וקס: מתוקה, אני מת לראות אותך‬ ‫במסיבה מחר -‬
‫אבל הייתי ליד המחשב…‬
‫ובכיתי ללא הפסקה.‬
‫- מלאכית: אני יודעת מי אתה -‬
‫- ג'וקס: ? -‬
‫- מלאכית: אתה אוהב אותי? -‬
‫- ג'וקס: את יודעת שכן -‬
‫רציתי שיכאב לו כמו שכואב לנו.‬
‫- מלאכית: אז תגיד את זה -‬
‫- ג'וקס: אני אוהב אותך -‬
‫- מלאכית: אז… -‬
‫- למה רצחתם אותי? -‬
‫אתה לא מדבר עם מלאכית. זו הילדה שרצחת.‬
‫- זו קריסטל ת'יאובולד,‬ ‫הבחורה שרצחת -‬
‫מסתבר שלא ידעת את מי רצחת,‬ ‫כי אף אחד מכם לא זיהה את התמונה שלה.‬
‫- אני הבחורה שרצחת -‬
‫למה רצחת אותי?‬
‫היו לי חלומות. היו לי תקוות.‬
‫למה?‬
‫- מחובר עכשיו -‬
‫הוא לא הגיב לזה, לא.‬
‫ואז נתתי…‬
‫לבלש את ה"מייספייס".‬
‫מסרתי את הססמאות ואת ה"מייספייס"‬
‫כדי לשלוט בעצמי.‬
‫אז ג'וקס…‬
‫הוא נעלם לחלוטין.‬ ‫איש לא ראה אותו יותר ולא היה איתו בקשר.‬
‫היות שוויליאם לא היה בידינו באותה עת,‬
‫רציתי שמישהו אחר יספר לי‬ ‫מה קרה במכונית ההיא.‬
‫זו וייבורן, השכונה של "5150" באותה תקופה.‬
‫היה רחוב שבו שני חברי כנופיה נוספים‬
‫היו בתוך המכונית, האחים לימוס.‬
‫הבית הזה משמאלי,‬ ‫זה היה הבית של האחים לימוס.‬
‫ידעתי שג'וקס אמר שהם היו נוכחים במכונית.‬
‫הם הצעד הבא שלי, כי לא מצאתי את חוליו.‬
‫היה אירוע ירי.‬
‫אני לא יודע אם אנשים ירו בכם,‬ ‫אני לא יודע אם אתם יריתם במישהו.‬
‫אם אני הייתי מעורב בירי…‬
‫נראה לי שירו עלינו.‬ ‫-הייתי זוכר.‬
‫הוא שאל אותי שוב.‬
‫"אנחנו יודעים הכול.‬
‫אתה היחידי שלא מדבר".‬
‫אמרת שאינך יודע כלום ושלא היית במכונית,‬ ‫לפני עשר דקות. עכשיו אני יודע שזה שקר.‬
‫כי אמרת לי שאח שלי כאן,‬
‫ונתת לנו לדבר קצת.‬
‫הוא אמר לי, "אתה חייב לספר להם,‬
‫כי אחרת יכלאו אותך".‬ ‫-הוא אמר את האמת.‬
‫הוא לא הסתיר כלום.‬
‫הוא אמר, "יודע מה? הייתי שם".‬ ‫-הוא אמר, "אחיך בחדר השני.‬
‫הוא סיפר לנו הכול".‬
‫זה החלק הקדמי של המכונית?‬
‫כן, זה החלק הקדמי.‬
‫טוב.‬ ‫-זה אני, זה אחי.‬
‫טוב.‬ ‫-אנחנו היחידים מאחור.‬
‫ממש מאחור?‬ ‫-כן, מאחור.‬
‫זה ויליאם לימוס, הציור שלו.‬
‫רואים שהוא מדבר על ג'וקס והוארו.‬
‫ג'וקס אמר "האנשים האלו היו במכונית",‬
‫ויליאם לימוס אמר את אותו הדבר.‬
‫הגרסאות החלו להיות דומות.‬
‫זה אותו הרכב, זה אותו היורה.‬
‫הוא ירה פעם אחת לגובה ואז כיוון למכונית.‬
‫כן.‬ ‫-בום…‬
‫זה פגע במכונית.‬
‫זה פגע במכונית. טוב.‬
‫זה הוא. זה לא אני.‬
‫"נביא אותו לכאן".‬
‫טוב.‬
‫טוב, ננסה לדבר איתו.‬
‫הכניסו אותו פנימה.‬ ‫-היי, יש לי…‬
‫ובאותו רגע…‬
‫רציתי לקפוץ עליו.‬
‫ולתקוף את אחי.‬
‫הכללים אומרים שאתה לא אומר כלום.‬
‫אתה אומר את האמת?‬ ‫-הם יהרגו אותו.‬
‫או שאתה משקר לי.‬
‫אז אתם רוצים לשקר לי באמצע חקירת רצח?‬
‫קחו את הסיכון.‬
‫או שתספרו האמת ותגידו לי מה קרה.‬
‫זה הכי פשוט שיש.‬
‫אני יודע שלא רצחתי אף אחד.‬
‫בסדר, ספר לי מה קרה.‬
‫אמרתי, "זה בסדר.‬
‫לא תקבל אף מילה ממני".‬
‫והם שחררו אותנו.‬
‫וכששחררו אותנו…‬
‫הסתכלתי על אחי.‬
‫אמרתי לו, "אני לא יודע מה עשית כרגע".‬
‫כבר ידעתי…‬
‫שהכנופיה רוצה לחסל אותי ואת אחי.‬
‫אז יום אחד…‬
‫או בעצם לילה אחד…‬
‫הייתה פגישה של "5150".‬
‫הם דיברו ואמרו לנו, "היי…‬
‫זה היה אחיך, נכון?"‬
‫- 30 ביולי 2006 -‬
‫"לא יודע, הוא לא היה איתי בחדר.‬ ‫הוא היה בחדר אחר".‬
‫"למה הוא היה בחדר אחר?‬ ‫למה הוא היה שם יותר זמן?‬
‫למה יצאת ואז הוא יצא בדיוק כשאתה יצאת?"‬
‫"אני לא יודע".‬
‫"מה תעשה, אם ארצח את אחיך?‬
‫זה יהיה בסדר מצדך?"‬
‫הסתכלתי עליו ואמרתי…‬
‫"אעשה את מה שהיית עושה,‬
‫אם היו רוצחים את אחיך".‬
‫אז הגעתי להחלטה באותו רגע.‬
‫אני בחוץ.‬
‫פשוט הלכתי משם.‬
‫רציתי שאחי יהיה בסדר.‬
‫הלכתי לאחי ונסענו ללוס אנג'לס.‬
‫אם הם לא יגיעו אלינו,‬ ‫ידעתי שהם ינסו להגיע להורים שלי.‬
‫אמרתי להורים שלי להסתלק משם.‬
‫ההורים שלי לא הקשיבו.‬
‫אדוני, מה הכתובת שלך, בבקשה?‬
‫רחוב גלזגו 3445.‬
‫חבורת נערים היו לבושים בשחור.‬
‫אולי הם לא היו נערים,‬ ‫אי אפשר היה לראות, הם היו רחוקים.‬
‫טוב, ועל כמה נערים מדובר?‬
‫בערך עשרה או 12.‬
‫בעלי התקשר למשטרה והם שאלו,‬ ‫"אתם נשארים שם?"‬
‫"לא, איך נישאר כאן?" הוא אמר,‬ ‫"אנו הולכים, שלחו מישהו שיבדוק".‬
‫מה שמך, אדוני?‬
‫שמי ויליאם לימוס,‬
‫אבל אני לא רוצה להיות מעורב בזה.‬
‫אינך רוצה ששוטר ידפוק על דלתך?‬
‫כמובן שלא.‬
‫יכולנו ללכת, אז הלכנו.‬ ‫לא ידענו מה הם מתכוונים לעשות.‬
‫יש לי הרגשה שאם אימי לא הייתי הולכת…‬
‫הם בוודאי היו שורפים אותם בחיים.‬
‫כל הדברים הסנטימנטליים.‬
‫אבל אני נוצרית ובתוב בתנ"ך,‬
‫"מחשבותיו של האדם אינן דומות‬ ‫לאלו של אלוהים."‬
‫האם קיימת נאמנות בעולם הזה?‬
‫זה חסר משמעות.‬
‫טוב, מנואל. אביך אמר שאתה רוצה לדבר עוד.‬
‫כן.‬ ‫-בסדר. אזכיר לך…‬
‫כשהם ניסו לפגוע בהורים שלי‬ ‫אמרתי, "טוב, בסדר.‬
‫אספר לבלש את כל מה שהוא רוצה לשמוע".‬
‫אתה זוכר מה קרה באותו לילה?‬
‫אספר לך את כל הסיפור עכשיו.‬ ‫-טוב.‬
‫זה התחיל בכך שהחברים שלי,‬
‫אני לא יודע באיזו שעה. מאוחר בלילה.‬
‫הם הגיעו לבית שלנו.‬
‫זה היה בלילה.‬
‫אני ברכב־שטח.‬
‫מכונית עוצרת.‬
‫- 20:26 בערב -‬
‫אחד הבחורים יצא מהמכונית ואמר, "היי…"‬
‫- 17 דקות לפני הירי -‬
‫"הם ניסו להרוג אותי.‬ ‫ניסו לירות בי כשהבת שלי במכונית.‬
‫זה רכב־שטח גדול. טנדר גדול, או משהו.‬
‫אלו היו אם.די.‬
‫כנופיה אחרת.‬
‫חוליו…‬
‫הוא התעקש לעשות משהו.‬
‫זין עליהם. נחסל אותם עכשיו.‬
‫הם הגיעו לאזור של גרינפוינט וג'רניום‬
‫במטרה להתנקם בכנופיה יריבה,‬
‫לאחר שחשבו שהם ירו‬ ‫בחבר הכנופיה שלהם באותו יום.‬
‫הם לא הכירו את משפחת ת'יאובולד.‬
‫לא היה להם קשר ישיר אליהם.‬
‫אבל הם נתקלים ברכב של רוברט.‬ ‫הם רואים אותו.‬
‫אני לא יודע מה קרה. ישבתי ברכב.‬
‫חנינו כאן והוא היה מולנו, כאן.‬
‫כשרוברט ברח, הם רדפו אחריו.‬
‫בשלב הזה הם איבדו אותו,‬
‫ועצרו בצומת של גרינפוינט וג'רניום.‬
‫שני רכבים התקרבו למכונית שלהם שעצרה,‬
‫כמעט באמצע הצומת.‬
‫הם חשבו שאלו חברי כנופיה יריבה‬ ‫שהגיעו לתקוף אותם.‬
‫חוליו יצא מהרכב ונעמד באמצע הכביש.‬
‫בשלב הזה הוא כבר שלף אקדח ופשוט…‬
‫ירה.‬
‫הקליע שנורה לעבר קריסטל פגע באחורי ראשה,‬
‫ממש בצוואר.‬
‫וזה היה אחד הקליעים האחרונים שנורו‬
‫כשהרכבים הסתלקו מהאזור.‬
‫לאחר ארבעה רחובות ראינו אותו עוצר.‬
‫ידענו שמישהו נפגע.‬
‫ממש בחוץ?‬ ‫-כן.‬
‫ליטל הוארו.‬ ‫-זה רק ליטל הוארו?‬
‫רק הוא.‬ ‫-טוב.‬
‫פיתחתי יחסים טובים‬ ‫עם ויליאם לימוס ומנואל.‬
‫הרגשתי שהם חושבים שאני מעוניין בטובתם.‬
‫עמדתי והסתובבתי כדי שהוא יראה אותי מאחור,‬ ‫שאין לי מכשיר האזנה.‬
‫הם עשויים להיות עדי המפתח שלי בתיק.‬ ‫-טוב,‬
‫הוא היה בצד של הנוסע,‬ ‫אבל במושב האחורי. טוב.‬
‫כבר התחלנו להבין,‬
‫שזה כנראה יגיע לבית המשפט.‬ ‫מישהו ייקח אחריות.‬
‫- 8.8.2007‬ ‫שנה וחצי לאחר מותה של קריסטל -‬
‫משטרה! צו חיפוש!‬
‫עשינו מבצע גדול כנגד כנופיות‬ ‫עם כל מיני יחידות.‬
‫המשטרה ביצעה חיפושים‬ ‫בבתים של חברי כנופיות ביום רביעי.‬
‫נערך חיפוש ב-25 עד 30 בתים באותו זמן,‬
‫בבוקר מסוים.‬
‫"הם הטילו אימה", אמר התובע המחוזי,‬
‫"נראה שפירקנו את הכנופיה ביום רביעי".‬
‫- רוזריטו, מקסיקו -‬
‫הבלשים שאספו מידע על חוליו הרדיה‬
‫אמרו לי שהם כנראה יודעים איפה הוא נמצא.‬
‫חוליו התעורר יום אחד כשהוא מוקף בשוטרים.‬
‫הם היו שוטרים מקסיקנים.‬
‫נדמה לי שבתוך יום אחד הבאנו אותו לכאן.‬
‫היום ניקח את הפארק, הרחובות,‬
‫השכונה שלנו וחלק מהקהילה שלנו,‬
‫ונשיב אותם לבעלים החוקיים.‬
‫אין צדק.‬
‫צדק יהיה להשיב לנו את קריסטל.‬
‫כתבי חדשות הגיעו, הייתי המומה.‬
‫היא אספה מידע במדיה החברתית‬
‫ולבסוף עזרה למשטרה לבצע מעצרים.‬
‫הודיעו לנו בלילה שלפני כן,‬
‫שחוליו הרדיה…‬
‫הואשם ברצח הבת שלי.‬
‫ושהוא במעצר.‬
‫אמרתי, "תודה, ישו. תודה. הם תפסו אותו".‬
‫אתה מואשם ברצח. אתה באמת בטוח בעצמך?‬
‫אני רואה שאתה לא בטוח בעצמך.‬
‫לא, אני בטוח לגבי זה וחושב על דברים אחרים.‬
‫על מה אתה חושב?‬ ‫-חושב על אנה.‬
‫העובר שברחמה.‬ ‫-כן.‬
‫החיים שלך עמוסים מאוד כרגע.‬
‫כמה מתקדם ההיריון שלה?‬
‫חודש רביעי.‬ ‫-חודש רביעי?‬
‫זה בן או בת? אתה יודע?‬ ‫-לא.‬
‫מה שלומה?‬
‫היא בסדר.‬
‫יש לך עובר בחודש הרביעי.‬
‫תן דוגמה ותהיה גבר בעניין הזה.‬
‫עשית טעות.‬
‫כולם עושים טעויות. חלקן גדולות יותר.‬
‫אבל כאן ועכשיו,‬
‫יש לך סיכוי לעשות שינוי.‬
‫תוכל להיות אדם אחר, חוליו.‬
‫רוצה לחשוב על זה הלילה?‬ ‫-לא, אני רק רוצה…‬
‫אני רוצה עו"ד. אני רוצה לשמוע‬ ‫את הזכויות שלי ושמישהו יהיה כאן.‬
‫אז עכשיו אתה רוצה עו"ד?‬ ‫-תוכל לקבל עו"ד, אם תרצה.‬
‫רוצה לעשות את זה? בסדר.‬
‫אבל אתה צריך לחשוב.‬ ‫-אתם לא מבינים בכל מקרה.‬
‫- משרדי הסנגוריה הציבורית -‬
‫הייתי מתאר את ריברסייד בתור המערב הפרוע‬
‫של מערכת המשפט הפלילי בדרום קליפורניה.‬
‫קשה לעבוד במקום כזה.‬
‫למשרד התובע המחוזי יש מוניטין.‬
‫אנחנו קשים כלפי חברי כנופיות.‬
‫כל כך קשים, שאנו מבקשים‬ ‫להוציא חברי כנופיות להורג.‬
‫מהצד שלנו, אנחנו מייצגים את חוליו‬
‫אנו מנסים להראות‬ ‫את האנושיות ותחומי העניין שלו.‬
‫אבל צריך לעשות החלטה קשה‬ ‫למען משפחה שאיבדה בת.‬
‫כעת אנו מזמינים את המשפחה‬ ‫ומדברים עם התובע המחוזי‬
‫לגבי האפשרות לגזר דין מוות.‬
‫אני יודע שבלינדה הייתה מאוד נסערת,‬
‫היא רצתה שהוא ישלם את המחיר האולטימטיבי.‬
‫אני לא מאשים אותה. אני לא מאשים אותה בכלל.‬
‫- רצח בריברסייד -‬
‫כן, אני שונאת אותו.‬
‫באמת.‬
‫לא עולה בדעתי עונש קשה מספיק…‬
‫שיהיה מספיק.‬
‫- התביעה מבקשת עונש מוות -‬
‫בתיקי עונש מוות, המחשבה שלך משתנה‬ ‫כדי להציל חיי אדם.‬
‫צריך לחקור את כל חייו של האדם הזה.‬
‫כי לא הורגים רק את החלק ממנו שביצע פשע,‬ ‫הורגים את כולו.‬
‫צריך לספר את סיפורו.‬ ‫כיצד הוא הגיע למקום הזה.‬
‫לא תירוצים, אלא הסברים.‬
‫הוא היה כל כך קטן בתמונה הזו.‬
‫הוא היה קטנטן.‬
‫האוזניים הגדולות.‬
‫אני זוכרת שהם שלחו לנו…‬
‫- אמליה‬ ‫אחותו של חוליו -‬
‫מסמכים שצריך למלא, אם אתה בן 18 ומעלה,‬
‫אתה רשאי ללכת להוצאה להורג.‬
‫אימא שלי.‬
‫היה קשה לחיות עם אימא שלי.‬
‫היא השתמשה בסמים ובאלכוהול, ו…‬
‫הרמתי דברים מהרצפה ואכלתי אותם,‬
‫כי היינו כל כך רעבים.‬
‫זה מעלה… התמונה הזו מעלה‬
‫הרבה זיכרונות רעים.‬
‫לא היה לנו אוכל, לא היו לנו רהיטים.‬
‫חוליו נאלץ לדאוג לכולנו. הרוויח כסף, עבד.‬
‫דמות האב היחידה שאי פעם הייתה לי,‬ ‫היה חוליו.‬
‫לגבי חוליו, הערצנו אותו.‬
‫רצינו להיות כמוהו. התלבשנו כמוהו.‬
‫אתה יודע, היינו גאים.‬
‫סיפרנו לכולם בבית הספר שזה הדודן שלנו.‬
‫זה הבית שבו גרנו.‬
‫הוא גר שם, מעבר לכביש.‬
‫זה היה המקום האחרון שבו הוא גר עם אימו.‬
‫חוליו היה בן 14 או 15 אז.‬
‫הוא לא קיבל את העובדה שאימו‬ ‫לא רצתה לקבל אותם בחזרה,‬
‫היא לא ניסתה לקבל אותם בחזרה.‬
‫התמונה הזו מזכירה לי, כאילו…‬
‫את התקופה שבה הם התחילו לצאת, ו…‬
‫להיות מעורבים בדברים כאלו.‬
‫הוא הסתובב עם בחורים מבוגרים ממנו,‬ ‫הם נתנו לו להיכנס לבתים שלהם, ו…‬
‫הם נתנו לו סמים.‬
‫אתה יודע, הם התחילו לבקש ממנו לעשות דברים‬
‫שהוא לא היה צריך לעשות.‬
‫כולם נמצאים בתמונה הזו.‬
‫כולם נראים כל כך צעירים בתמונה הזו.‬
‫איזה בחור דקר אותו בסכין מטבח ענקי.‬
‫חוליו רזה, אז הסכין יצא לו מהגב.‬
‫ואז הבנתי שהוא כבר לא אותו הדבר.‬
‫האושר שלו נעלם. הוא נגמר, מת.‬
‫אפילו ניק אמר, "אימא,‬ ‫הדפוק הזה לא מוצא חן בעיניי".‬
‫הוא אמר, "כן, אני לא אוהב אותו.‬
‫אבל אימא, את חייבת לחשוב.‬ ‫כשהייתי בן 17, לא שמתי זין".‬
‫אהבתי ספורט.‬
‫שיחקתי פוטבול ורכבתי על אופני שטח.‬
‫לאחר שקריסטל נרצחה,‬
‫היו לי בעיות של אלימות וכעסים בבית הספר.‬
‫כעסתי על העולם, כנראה.‬
‫הוא התחיל לפשל.‬
‫הוא כעס. הוא רצה נקמה.‬
‫איבדנו אותו לטובת כנופיה.‬
‫איזה בן?‬ ‫-ניקולס.‬
‫כן, הייתי בכנופיה. היינו אויבים של "5150".‬
‫מצאתי שם את מקומי.‬
‫גם הם רצו לחפש ולזיין אותם.‬
‫עכשיו אני צריכה לחשוש ולדאוג,‬
‫שהבן שלי יחוסל במלחמת כנופיות.‬
‫שהוא יצטרף לכנופיה או ירצח מישהו.‬
‫כשהייתי נער נעצרתי פעמים רבות.‬
‫כלומר, נעצרתי בגלל ירי,‬
‫תקפתי בנשק חם.‬
‫משום כך ישבתי בכלא, זה לא היה שווה את זה.‬
‫את חיה בהכחשה.‬
‫את לא רוצה להאמין שהילד שלך…‬
‫מסוגל לעשות דבר כזה, להשיג אקדח.‬
‫כאילו, איך השגת אקדח? מאיפה השגת אקדח?‬
‫זה היה שפל המדרגה שלי.‬
‫זה…‬
‫זו הייתה קריאת ההשכמה של בלינדה.‬
‫נאלצתי להסתכל על עצמי‬
‫בשעה שחשתי את כל הרגשות האלו,‬
‫וכעסתי על כל העולם.‬
‫ומאיפה מגיע הכעס?‬
‫על מה אני כועסת?‬
‫כעסתי על עצמי.‬
‫כעסתי על עצמי. התאכזבתי מעצמי.‬
‫מי זה? חבר'ה, תתכופפו!‬
‫נדמה לי שהם חוזרים אלינו.‬ ‫עמוד מאחורי המכונית, בן. מהר.‬
‫רגע, גברתי. את חושבת שהוא נער?‬
‫היום האחרון שבו השתמשתי בסמים‬ ‫היה היום שבו קריסטל נרצחה.‬
‫כן. הייתי מסטולה.‬
‫הוא נמוך ממני.‬ ‫-מבנה גוף רזה, ממוצע, כבד?‬
‫אלוהים…‬
‫זה כל מה שקריסטל רצתה ממני.‬
‫"אימא, תיגמלי".‬
‫הלב שלי דופק. אלוהים, אני לא מאמינה.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה למענה,‬ ‫לא עשיתי את זה בחייה.‬
‫אני חייבת ללמוד לסלוח לעצמי.‬
‫זה קשה יותר מאשר לסלוח…‬
‫לחוליו הרדיה. באמת.‬
‫אמרתי את זה.‬
‫- קול הקורבנות יישמע -‬
‫כל מקרי הרצח במחוז ריברסייד.‬
‫מדי יום זה בחדשות.‬
‫רק השמות משתנים.‬
‫- קריסטל ס. ת'יאובולד -‬
‫אני מבינה סמים וכנופיות.‬
‫גם הם היו מסטולים באותו לילה.‬
‫אני יכולה לומר, "תודה לאל שזו לא אני."‬
‫זו הסיבה שבגללה ביקשנו‬
‫לבטל את האפשרות של גזר דין מוות.‬
‫עשיתי את הדבר הנכון, לראשונה בחיי.‬
‫עשיתי את הדבר הנכון. כן.‬
‫- לאחר ביטול הבקשה לגזר דין מוות,‬ ‫התיק של חוליו הגיע לבית המשפט -‬
‫- חלפו חמש שנים מאז מותה של קריסטל -‬
‫- בית המשפט של מחוז ריברסייד -‬
‫כשחברי כנופיה נאמנים לכנופיה שלהם,‬
‫ומודעים למחיר שהם ישלמו, אם ילשינו…‬
‫די נדיר לשכנע אחד, אולי שניים,‬ ‫לשתף פעולה איתנו.‬
‫אז זה היה ענק.‬
‫כשהוא שמע את היריות, הוא יצא מהמכונית.‬
‫הוא יוצא החוצה.‬
‫ואז שמעתי עוד כמה יריות.‬
‫די פחדתי בגלל העובדה ש…‬
‫אני יודע כמה אנשים מעורבים בארגון הזה.‬
‫זה לא משהו שנגמר.‬
‫אז ראית את ליטל הוארו על מת'?‬ ‫-כן.‬
‫לא עישנת איתו?‬ ‫-לא עישנתי איתו,‬
‫לא ראיתי אותו מעשן, אבל ברור שהוא מסומם‬ ‫בגלל האישונים המורחבים שלו.‬
‫היה מטורף לראות אותם מעידים כנגד אחי, כי…‬
‫הם גדלו איתנו. הם תמיד היו שם,‬ ‫הם תמיד היו בבית שלנו.‬
‫ראיתי את הירייה הראשונה של ליטל הוארו.‬
‫לא ראיתי את השאר, רק את הראשונה.‬
‫באמת נפגעתי, כי בילינו ביחד מדי יום‬
‫וחשבתי, "אתם ממציאים שקרים,‬
‫רק כדי להתחמק ממשהו".‬
‫היה לך קשר איתם? הם דיברו איתך?‬
‫ממש לא. הם הסתכלו עליי,‬ ‫אבל לא רציתי להסתכל עליהם.‬
‫אני חושבת שמנואל בכה.‬
‫כשהוא העיד, אז…‬
‫אני יודע שהוא לא התכוון לעשות‬ ‫את הדברים שהוא עשה.‬
‫כמו שכולם בעולם הזה‬ ‫לא מתכוונים לעשות את זה.‬
‫- חוליו הרדיה -‬
‫השופט אמר דברים קשים מאוד.‬
‫"מר הרדיה אינו אדם טוב.‬
‫הוא רוצח אלים וקר רוח.‬
‫והוא ישלם על מעשיו".‬
‫- חוליו הרדיה נידון למאסר עולם‬ ‫ללא אפשרות לשחרור על תנאי -‬
‫- מנואל ו-ויליאם־דיוויד לימוס לא הואשמו -‬
‫חיינו במסלול המהיר.‬
‫עשינו דברים שלא עולים על הדעת.‬
‫יש לנו סיוטי לילה מהדברים האלו.‬
‫אני חי עם זה מדי יום.‬ ‫אני לא יכול לנסוע ברחוב שבו גדלתי…‬
‫מבלי שיהיה לי פלאשבק.‬
‫חלמתי עליה, רק…‬
‫אני נוצר את הזיכרונות שלי.‬
‫זה קרה לפני חודש.‬
‫קריסטל עמדה שם.‬
‫היא לבשה שמלה לבנה.‬
‫ואז התעוררתי.‬
‫כעת יהיה קשה לסלוח לעצמי.‬
‫אימא ואבא תמיד ניסו להגן עליי.‬
‫תמיד רצו לעשות לי טוב.‬
‫ואני מנסה לא לאכזב אותם שוב.‬
‫אני רוצה ילדים.‬
‫להקים משפחה.‬
‫אתה יודע, לעשות משהו.‬
‫- עשר שנים לאחר מותה של קריסטל,‬ ‫ויליאם "ג'וקס" סוטלו עדיין לא נתפס -‬
‫זה היה אישי, בין ויליאם סוטלו וביני.‬
‫זה לא יגמר עד שהוא ייתפס.‬
‫- "מלאכית"‬ ‫קלפי טארוט -‬
‫אני מרגישה שעליו להיות במעצר,‬ ‫כדי שקריסטל תוכל לנוח.‬
‫נראה מה ויליאם סוטלו…‬
‫ואחדות.‬
‫זה מראה לי שבמקום שבו הוא נמצא,‬ ‫מצבו לא רע.‬
‫זה מקסים. הכוהנת הגדולה.‬
‫זה מייצג אותי.‬
‫זה מראה שאני חכמה מספיק כדי לעשות צעדים‬
‫ולהתקדם בחיי.‬
‫עליי להקשיב לאינטואיציה שלי‬ ‫ולהתאזר בסבלנות.‬
‫עליי לחשוב היטב על מה שאני רוצה,‬ ‫לפני שאני פועלת.‬
‫קלף הצדק.‬
‫הוא שלנו. נתפוס אותו יום אחד.‬
‫זמנים טובים מתקרבים.‬
‫כן.‬
‫- לאחר שבועיים, סוטלו נעצר במקסיקו -‬
‫- הוא היה נשוי עם ארבעה ילדים‬ ‫ועבד בחוות צ'ילי -‬
‫- בלינדה קיבלה מידע בפייסבוק‬ ‫שהוביל למעצרו -‬
‫צדק ונקמה?‬
‫כן, הם בערך אותו הדבר.‬
‫באחד ניתן להישאר בעולם החופשי‬
‫ובשני תישלח לדוכן הנאשמים.‬
‫וזה גבול שכמעט חציתי בעצמי.‬
‫- בשנת 2020, 14 שנים לאחר מותה של קריסטל -‬
‫- סוטלו נידון למאסר של 22 שנים ‬ ‫בגין הריגה בזדון -‬
‫תרגום כתוביות: ליאת בר־און‬