Downloaded from YTS.MX
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ DOKUMENTUMFILMJE
Official YIFY movies site: YTS.MX
SZIA, ANGEL!
ANGEL: MÉG ITT VAGY
JOKES: KISLÁNY, ALIG VÁROM, HOGY HOLNAP LÁSSALAK A BULIBAN
ANGEL: TUDOM, KI VAGY
ANGEL: SZERETSZ?
JOKES: TUDOD, HOGY IGEN
ANGEL: AKKOR MONDD KI!
JOKES: SZERETLEK
ANGEL: AKKOR
MIÉRT ÖLTETEK MEG?
2006. FEBRUÁR 24.
Épp jöttünk ki a házból.
Ez az én kocsim itt, a felhajtón.
Aztán elhajtott mellettünk a Ford Expedition.
Tele volt az autó.
Crystal, Juan és a fiam, Justin,
beszálltak a kocsiba.
Crystal beszállt, és előretolta az ülést.
„Csak csússz arrébb! Nem érintünk főutcákat.
Csak három vagy négy háztömbnyire megyünk a 7-Elevenig. Csússz arrébb!” És…
Az utca végéig sem jutottunk el.
20.43
Itt álltam meg.
Körülnéztem, és a fickó ott állt a stoptáblánál.
A fehér Ford Expedition pedig megfordult,
visszajött, és épp itt állt meg.
Én erre indultam,
és megálltam, hogy megnézzem, mi van a gyerekekkel.
Ahogy megfordultunk, megláttam egy kapucnis fickót
egy fegyverrel úgy tőlem két és fél méterre.
Láttam a fegyvert
és azt, ahogy magában motyogott, hogy felkészítse magát.
Bumm!
És a puffanások, az üveg, a gumicsikorgás…
Betelefonálóink több mint négy lövést hallottak…
Eldördültek a lövések, és…
- A kocsijukra lőttek? - Igen, rám lőttek.
Csak lebuktam az ülésen: „Édes Istenem!” Azt sem tudom, eltalálták-e a kocsit.
Ránéztem a húgomra, aki…
mozdulatlan volt.
- Mi történt? - A kocsi villámcsapásként érkezett.
- Egy Honda Accord. És… - Milyen színű volt?
20.47 NÉGY PERCCEL A LÖVÖLDÖZÉS UTÁN
Eljutottunk egy élelmiszerboltig, pont az ajtó előtt álltunk meg.
Kiszálltam, a karomba fogtam, és csak ültem, és öleltem.
Valakit lelőttek, a földön fekszik. Úgy tűnik, nem reagál.
A cím…
Fogtam a fejét, és…
A bejelentő most reagál. Van egy áldozatunk.
Járőr, mi a helyzete?
Isten azt mondja, „Kérd és megadatik!”
Így tettem.
Hol volt akkor? Azt is mondja, mindent az ő terve alakít.
Miféle elcseszett terv ez?
Hol van az életemből a szerető Isten?
És nem értem.
Szeretném tudni az okát. Miért?
Éjfélkor a nagyim a nappaliban sírt.
Azt mondták: „Crystalt lelőtték.”
Erre én: „Crystalt lelőtték?” A válasz: „Crystalt fejbe lőtték.”
Az első emlékem Crystalról,
hogy szeretett velem babázni, és mindig kérdéseket tett fel.
„Jaimie, Annabelle megkapta a tejcsijét?” Mindig…
Mindig szórakoztatóvá tette a játékot. Tényleg. Megnyitotta a képzeletem.
Megértette velem, hogy semmi sem lehetetlen.
Bármi megtörténhet.
Felmentem a MySpace-re.
SZIA, JAIMIE!
„Ma este szörnyű tragédia történt.”
Erről blogoltam. Így adtam ki magamból az érzelmeimet sírás helyett.
MEGUNDORODTAM A TÁRSADALOMTÓL.
Csak gépeltem.
Csak hagytam az ujjaimat dolgozni, és gépeltem.
EZ TÖNKRETETT ENGEM ÉS A CSALÁDOMAT.
A legutolsó mondat:
„Crystal, jöjj rendbe, mindennél jobban szeretlek.”
Nem ébredt fel.
Emlékszem arra, amikor itt volt,
és csak várom, hogy újra belépjen az ajtón.
Erre már nem kerül sor.
Ha a családunkra és a szép pillanatokra gondolunk,
van egy bizonyos határvonal. Meghatározza a Crystal előtti és utáni időket.
Ő volt a szemem fénye.
Annyira szerettem volna egy kislányt!
Volt három fiam.
A negyedik gyermek születésekor ujjongtam: „Megkaptam a kislányt!”
Ő volt számomra a napfény. Ő volt az életem, igen.
Mindenre kész volt.
Imádta a magasságot és a hullámvasutat, és szerencsés volt a kaszinóban.
Odament egy géphez, bedobott öt dollárt,
és nyert 38 000-et.
Légkondicionáló-vállalkozásba kezdett a férjével.
Remekül ment nekik.
Aztán a férje visszaesett: újra drogozott és erőszakoskodott.
Így Crystal elhagyta, és visszatért hozzánk.
Igen.
Mennyi emlék! Istenem, mennyi emlék!
Sok szép emlék is van, de az az egyetlen éjszaka
mindent megváltoztatott.
RIVERSIDE-I RENDŐRSÉG MAGNOLIA RENDŐRŐRS
Ugyanolyan tetkó van a nyakán.
Van egy képünk egy kaszásról,
ami a soron következő nyomozó asztalán kap helyet.
A halál mindig vár valakire,
és ha első vagy a listán, a következő a te ügyed.
Fogalmad sincs, mit fogsz kapni, és akkor rajtam volt a sor.
Lövöldözés történt a város nyugati részén,
így felöltöztem, megcsókoltam a nejem, bementem dolgozni, és agyaltam.
FÁJDALMAS REJTÉLY KI ÖLTE MEG DAVID BARRIOST?
Az első gyilkossági ügyem egy bandalövöldözés volt.
Azok mindig rendkívül nehezek.
Az az ügy jelenleg sajnos lezáratlan.
Még mindig szabadlábon van a gyilkosságot elkövető fickó.
Azóta is gondolok rá.
A második ügyem Crystal Theobald ügye volt.
Ketten már nem úszhatják meg. Kizárt, hogy megússzák.
De elég döcögősen indult.
Számos töltényhüvely volt a helyszínen,
pont a Greenpoint és a Geranium elágazásánál.
Volt ott egy cipő, aminek köze lehetett az ügyhöz,
ezért azonosították nekünk.
De képek, a helyszíni mérések és videók segítségével láthattam
a bizonyítékok helyzetét.
Tele lett az agyam, főleg, mert új voltam az egységben.
Szinte agytúlterhelésnek mondható.
Riverside-i Rendőrség.
Voltak tanúvallomások. Házról házra jártunk.
Kikérdeztük az embereket.
- Nem hallott lövéseket? - Ma este nem jártunk kint.
- Nem hallott vagy látott semmit? - Nem voltam itt.
- Nem, aludtam. - Aludt?
Mindenkit, aki bármit láthatott vagy hallhatott az esetből.
Nem hallott lövéseket?
Nem, de a feleségem azt mondta, ő hallott több lövést.
Látott valamit?
Volt néhány nyomozó a kórházban.
Próbáltak beszélni a családdal, de nem mutattak együttműködést.
Nem voltak szimpatikusak. Nem…
Egyáltalán nem voltak szimpatikusak, így hát…
Nem igazán bízott bennem. Nem tudta, ki vagyok, és…
Én nem kértem a rendőrség segítségét, ha bajba kerültem.
Nem. Nem a rendőrséget hívtam.
Úgy közeledtek a családomhoz, mintha mi tettük volna.
Fenyegették a fiaimat: „Lecsuklak, ha kiderítem, hogy…”
Ez eléggé felzaklatott.
Bilincsbe vertek, belöktek a rendőrautóba,
és órákon át tartó kihallgatás jött.
Nem értettem, nem tudtam értelmezni.
Odaléptem a nyomozókhoz, és elmondtam,
hogy a családomnak semmi köze az egészhez.
Tudniuk kellett, hogy mindenáron segíteni akarok.
Ezért voltam ott.
Csinálhatnak bármit. Ha nincs köze az ügyemhez, nem érdekel.
Csak próbáltam megoldani ezt az ügyet a családjuknak,
és letartóztatni Crystal gyilkosát.
Aztán egy kicsit jobban megnyíltunk, de…
Sok pletyka kering a történtekkel kapcsolatban.
Mire gondol…?
Sok gond akadt azzal a bandával… a 5150-vel.
Ez itt a West End.
A lövöldözésre ennél a kanyarnál került sor,
sőt, kicsit arrébb is, a 5150 területén.
De voltak más bandák is, feketék és latinók, akiknek ugyanaz a tér kellet.
Bandaháborúk dúltak. Ha találkoztak, konfliktusra lehetett számítani.
A rivális latino és fekete bandák drogkereskedelemben…
A 5150 létezéséről Riverside-ban csak kb. 2003 körül szereztünk tudomást.
Próbálták megszilárdítani helyzetüket, és igyekeztek
különösen erőszakos és konfliktív bandává válni.
Ezt városi támadásokkal, lövöldözésekkel, majd három ember megölésével érték el
két és fél-három év alatt.
Ez gyors evolúciónak mondható.
Riverside-ban vagyunk.
Itt gyakori a lövöldözés, és minden éjjel jellemző a késelés és rablás.
Amint az emberek meghallották, hogy 5150, megijedtek.
Azt mondták, embereket ölünk, gyilkosok vagyunk.
Sosem gondoltam, hogy a társadalom így tekint majd ránk.
Eredetileg Riverside olyan volt, mint Los Angeles egy kitaszított része.
Aki nem engedhette meg magának, hogy L. A.-ben vagy Orange Countyban éljen,
az Riverside-ba költözött. Sok, mondhatni, szegény ember élt itt.
Azt hiszem, sosem jártunk a parton vagy Disneylandben.
Nem csináltunk semmi ilyesmit.
Csak a környékünkkel kapcsolatban voltak élményeink. Azt hittük, az az élet.
A 5150 olyan volt, mint a családom, támogattuk egymást.
Ez volt a lényeg. Egy család vagyunk. Ennyi.
Mind itt voltunk. Igazából semmi sem történt.
Mind 18 éven aluliak voltunk.
Gyerekkorunkban mindenki minket vett célba.
Adjon teljes leírást erről a…
Fiatal srác volt. Még gyerek.
- De ha látom, felismerem. - Rendben.
Sor került több kihallgatásra, és többször mutattak képeket.
Ebben a lefűzött anyagban szerepel az összes bandatag,
és ez segít számon tartani, ki kicsoda.
Emlékszem, hogy Belinda azt mondta, egy nagyon fiatal,
szinte fehérnek tűnő latino lőtt, igazi babaarcú fiú.
Belinda látta az arcát, és képes lenne azonosítani.
Könnyen felismerné.
Ez az a fantomkép, amely Belinda leírása alapján készült.
Átnéztem az évkönyveket, almanachokat,
bandatagok után kutattam,
friss képeket kerestem róluk.
Szóltam Belindának, hogy szeretném, ha megnézne pár képet.
Elkezdte átnézni a képeket, és elérkezett egy fiatal fiúhoz.
Akkor megállt…
és azt mondta: „Ő az.”
Egy nap Wheeler nyomozó felhívott, és azt mondta,
van valaki, akiről úgy gondolják, benne lehetett,
és eljönnének értem, hogy megnézzem.
Belinda azonosította: „Ő az, ő az a fiú.”
Jól vagy, pajti?
Elkezdtük faggatni az ügyről, megkérdeztük, hol volt,
és különös alibivel hozakodott elő, hogy hol és kivel volt.
Nem voltam ott.
De, tudom, hogy ott voltál. Valaki azonosított.
Mondtam neki, hogy utánanézünk.
„Ne hazudj! Ha hazudsz, úgyis kiderül.”
Nálunk voltunk, aztán elmentünk a bátyja barátnőjéhez.
Azt mondta, nem volt ott, egy barátjánál volt, akit fel is hívhatunk.
Meg is kérdezhetjük.
Szóltam pár társamnak, hogy ellenőrizzék az alibijét.
Ami szilárd volt.
Kérem!
Engedjenek haza!
Ezen a ponton kezdtem azt hinni, téves volt az azonosítás.
„Ez nem túl jó kezdés.”
És végül hazaküldtük.
Nem magyarázták el nekem valami jól a dolgokat.
Azt, hogy ha tévesen azonosítok olyasvalakit, akinek nincs köze az ügyhöz,
akkor a bíróságon nem használhatják fel, amit mondok.
Szóval ez bonyolította az ügyet a nyomozó számára.
Nagyon optimistán kezdesz neki az ügynek.
„Elintézzük. Megoldjuk.”
Aztán eljutsz egy olyan pontra, ahol nincs több nyom,
és szinte állóháborút vívsz.
Megígértem neki.
Ez volt az utolsó dolog, amit mondtam neki azon kívül, hogy szeretem.
Megígértem neki, hogy elkapom a tettest akkor is, ha belehalok.
Elkapom, és megfizet.
EGY HELY A BARÁTOKNAK
NICK: SZIA!
A HAVEROM SZERINT A 5150-S FIÚK, CRYSTAL GYILKOSAI, FENT VANNAK A MYSPACE-EN
Azt hiszem, Nickkel csevegtem a MySpace-en,
és azt mondta, hogy a fiúk, akiknek közük van a gyilkossághoz,
fent vannak a MySpace-en.
„Mindannyiuknak van profilja.”
A LEGJOBB BARÁTAI KÖZT VANNAK. NÉZD MEG!
Már tudtam, hogy a 5150 tette.
Az utcán beszélnek, hallasz mindenfélét.
Apránként rájössz.
Még gyerek voltam, amikor elhunyt.
Tizenhárom lehettem, így amikor történt,
nem is tudtam a bandákról.
Azt mondtam Belinda nénikémnek:
„Bejelentkezhetek a MySpace-re, nyomozhatok, szerezhetek információt.”
Nem tudtam semmit a közösségi médiáról. Nem voltam fent a MySpace-en.
„Hogy csinálod?”, kérdezte. „Mindent meg tudok csinálni. Nyugi!”
Tizennégy éves voltam.
Majdnem 15.
Ha önöknél is él tinédzser, valószínűleg sok időt tölt
a MySpace.com nevű közösségi oldalon.
Mindent tudtam róla. Minden részletet.
Hogy szerkeszd meg ilyenre, hogy jelenjen meg ez a szövegedben,
hogy legyenek színesek a betűk, mindent.
Országszerte 66 millió felhasználóval
a MySpace az egyik legnépszerűbb gyerekek által használt közösségi oldal.
A suliban a legtöbb diák használja. Feltöltesz képeket, ismerkedsz.
Vadiúj volt. Népszerű. Mindenki akart profilt.
A rabja lettem.
Izgatott voltam. „Megadod ezt az esélyt? Ezt a felelősséget?”
Felmerült bennem, hogyan szaglászhatnék hatékonyabban.
Jaimie talált egy képet egy csinos lányról.
CSINOS LÁNY MYSPACE
Supergirlös pólót viselt. Erre én: „Te leszel az én Supergirlöm.”
Csak egy szép arcot és testet akartam, amik mögött ott lesz az én eszem.
Rebeccának neveztük el, és regisztráltuk az oldalra.
Úgy alkottam meg, hogy tetsszen a bandatagoknak.
Azt írtam: „Szeretek füvezni és sört inni.”
De azt írtam, cerveza, mert frappánsabbnak tartottam.
Teljesen el akartam velük hitetni, hogy az a lány a MySpace-en létezik.
Meglett a top nyolc, és mindegyikük az ismerősöm lett.
Rámentem a profiljukra, és mindegyikük top nyolcát bejelöltem.
Mindenkire rákattintottam, és mindenki az ismerősöm lett,
addig csináltam, amíg tele nem lett a MySpace-em fiúkkal,
akik a 5150-hez tartoztak.
Úgy látszott, mintha én is odatartoznék.
Azt mondtam, „Belinda néni, minden kész. Mit csináljak?”
„Szerezz minél több információt!”
TÁRGY: SZIA MIZU?
CSÍPNÉL ENGEM ÉS A BARÁTNŐIMET LÓGHATNÁNK EGYÜTT VALAMIKOR
KÜLDÉS
Megpróbáltam megkedveltetni magam, és elérni, hogy bízzanak bennem.
Egy szót sem írnak le rendesen.
Meg kellett kérdeznem, mi az a LOL.
Színészkedtem, ahogy írtam. Az írás volt a színészi játékom.
Próbáltuk kideríteni, hová valók, mit csinálnak.
Persze, tudtam, hogy egy fehér Ford Expeditionben ültek aznap este.
Azt akarta, hogy gyorsan csaljak ki belőlük információt.
Erre én: „Nem, végig kell játszanom. Hadd folytassam így kb. egy hétig!”
Adj legalább három napot, mielőtt megkérdezem:
„Hé, milyen kocsid van?”
Oké. Fehér Ford Expeditionje volt.
Igen, kettő van belőle.
Ettől még zavarosabb lett az egész.
A tanúk és mindenki számára,
hisz a két jármű egyforma színű.
Emlékszem, valamikor a kezdetekkor beszéltünk a környék járműveiről.
Oké, ez itt Robbie.
A szomszédok láttak néhány járművet.
Páran terepjáróként írták le őket, mint egy Expeditiont, vagy hasonlót.
Pontosan itt parkoltak.
Köröztek a környéken, mintha egymást üldöznék.
Rá is kérdeztem: „Látják ezt? Tudják, mi történt?
Kocsiba ültek, hogy elmenjenek innen, amikor ezek az autók itt elhajtottak.”
És emlékszem, hogy játszották a hülyét.
Igen, volt egy kis…
Nem hozakodtam elő egyből mindennel, amit tudtam.
Hol volt Robert, amikor ez történt?
Robert? Nem tudom. Neki semmi köze ehhez.
Hát persze.
Amikor arról az éjjelről beszél, Robbie-t nem említi.
Igen, mert ez korábban is megtörtént,
de ezúttal csak kisétált az ajtón.
Nem is gondolkodtam azon, hova mehetett Robbie.
Elmentem megkeresni.
Készülődtünk a boltba, és…
Később kiderült, hogy a báty, Robert, ült az egyik üldözött járműben,
és ezt elég sokáig nem mondták el.
20.38 ÖT PERCCEL A LÖVÖLDÖZÉS ELŐTT
Szóval ez az egész azzal kezdődött, hogy Robbie
majdnem a szülei háza előtt parkolt le, egy barátjával beszélgetett.
Odamentem a haverom házához, és ő kijött.
Az anyósülés ablakánál állt, beszélt hozzám.
És a barátnőmnek kiült egyfajta kifejezés az arcára.
És megjelent mögöttünk egy Expedition.
Ránéztem a haveromra, aki egy kicsit ijedtnek tűnt,
és visszahátrált a házhoz.
Hátborzongató érzésem támadt: „Nem ismerem ezeket az embereket.
Én nem keveredek ilyen zűrökbe.”
Felkapcsoltam a lámpát, és a gázra tapostam.
Azt hittem, nekik hajtok, vagy a padkának, mintha csak rossz vége lehetne.
És a sarkon megfaroltam.
Rögtön üldözőbe vettek.
Nem terepjáróban ült aznap?
- Nem. - Biztos?
Sokan láttak két terepjárót aznap este.
Robert, vegye észre: azért vagyok itt, hogy segítsek a családjának.
Ez a feladatunk.
Elmenekültem. Nincs baj.
Bármi is volt, vége.
A lányom anyja háza felé tartottam.
És odaértem, megálltam, ő meg teljesen ki volt akadva.
Elkezdtünk utánanézni a családnak.
Megtudtam, hogy a Lane-Theobald család problémás előéletű.
MARIJUANABIRTOKLÁS LOPOTT ÁRU ÁTVÉTELE
NEM ENGEDÉLYEZETT ÜZEMELTETŐ
Voltak, akik börtönben is voltak.
A fiaim, hát tudják, fiúk,
akadnak problémáik,
szeretnek verekedni és hasonlók.
Még Belindának is akadtak drogproblémái a múltban.
Együtt voltunk benne a drogvilágban.
Drogoztunk. De nem akarom mindezt elmondani. Mondjam el?
Hétvégi kis szórakozásnak indult, de aztán a drog anya kis segítőjévé vált.
Így lehetett egyszerre két munkám,
vigyázhattam öt gyerekre, vezettem a háztartást.
Meteztem, az ördög doppingszerét fogyasztottam.
Menj dolgozni, szívd fel a csíkod! Gyere haza a munkából!
A gyerekek mindig ott voltak, de sosem látták.
Nem látták. Nem a gyerekek előtt drogoztunk.
CRYSTAL LEGJOBB BARÁTNŐJE
Próbálták elrejteni, amennyire tudták, de teljesen nyilvánvaló volt.
Az volt a nagyobb probléma, hogy drogot árultam, és börtönbe kerültem.
Dolga volt a rendőrséggel a saját
és a fiai gondjai miatt.
Igen. Sokat eladtam. Sok kárt okoztam odakint.
Egész Riverside-ban.
Sok drogot vittem ki az utcákra. Sokat.
Crystal mindig azt kérte tőle, amikor fiatalabb volt:
„Anya, kérlek, ne drogozz! Kérlek!”
Tehát ezzel közelebb kerültünk ahhoz, hogy megtudjuk, ki a felelős.
Talán ez valaki börtönbeli gondjai miatt történt?
Bandákkal való összetűzése miatt?
Valaki tartozott valakinek pénzzel, droggal?
Hirtelen számos új lehetőség jött szóba
az áldozat családjának kompromittáló helyzete miatt.
2006 MÁRCIUSA EGY HÓNAPPAL CRYSTAL HALÁLA UTÁN
Mindennap, mikor végeztem az iskolában, egyenesen hazamentem.
Órák teltek el így:
délután három órától hajnali egy óráig
online voltam.
Akkor lett számomra nehezebb,
amikor Belinda néni kitalálta, hogy csináljunk MySpace-fiókot Crystalnak.
Rebecca nem szerzett elég információt azokról, akik minket érdekeltek.
Úgyhogy megkérdeztem, feltöltené-e Crystal képét.
Megkérdeztem, miért szeretne Crystalnak MySpace-t.
Hogy beleszeressenek.
Úgy döntöttünk, Angel lesz a neve.
Azt írtam a profiljára,
hogy én leszek életük legnagyobb hibája
és a legnagyobb, legsötétebb, legféltettebb titkuk.
És elkezdtek írni.
Csak úgy özönlöttek az üzenetek.
Ott ültem, ide-oda kattintgattam. Két oldal volt nyitva.
Egyet letettem a tálcára, ott volt Angel, letettem a másikat, ott volt Rebecca.
Az én Supergirlömbe nem szerettek bele. Ő mondhatni, csak alkalmi hancúr volt.
Crystal volt maga a szerelem.
Rebecca sokat szaglászott, kotnyeles volt.
„Mondd el ezt, mondd el azt!” Nagyon kacér volt.
És elég tinis.
„Szar nap volt a mai.” „Az iskola szar.”
Szomorú emotikonnal, meg ilyenek.
Angel mindig vidám és kedves volt.
Szép és nagy a betűtípusa.
Kicsi betűtípus, rózsaszín betűtípus, kék betűtípus, csillogó betűtípus.
JOKES A BARÁTOD AKAR LENNI! JÓVÁHAGYOM
Nem tartott sokáig, alig lett kész a profil, amikor William Sotelo megjelent.
Nem néz filmeket, csak pornót. Nem olvas könyveket: „Kapják be a könyvek!”
És a profilján egy képe alatt ezt írja: „A 5150-hez tartozom, kész vagyok ölni.”
Minden figyelmem Sotelóra irányult.
Főleg vele beszéltem.
Nagyon elkötelezettnek mutatkozott a 5150 iránt a MySpace-en.
Jaimie üzengetett neki, ő pedig válaszolgatott.
„Mit csinálsz a bulizáson és az iváson kívül?”
Nem igazán vagyok az a bulizós lány.
„Nem, én sem vagyok olyan. Vannak céljaim. Majd bebizonyítom. Leszek valaki.”
Ha azt akarod, hogy akarjanak téged, játszanod kell.
És azt tettem, amit Crystal tanított, úgy intéztem, hogy a fiú keressen engem.
2006 ÁPRILISA KÉT HÓNAPPAL CRYSTAL HALÁLA UTÁN
JOKES: SZIA
ANGEL: HIÁNYZIK ANYUKÁM.
JOKES: HOL VAN?
Azt mondtuk neki, hogy Angel anyja börtönben van metfőzésért.
Gondoltam, talán így megnyílik a drog- és börtöntémával kapcsolatban.
JOKES: A FRANCBA! SAJNÁLOM, HOGY EZT KELL ÁTÉLNED
Ellentétesen reagált, mint gondoltam.
JOKES: TUDOM, NEHÉZ. EGY NAPNÁL NE GONDOLJ ELŐRÉBB!
Elmélyült a dolog. Meglepett.
ANGEL: KÖSZI. MEGPRÓBÁLOM.
JOKES: HA SZERETNÉL RÓLA BESZÉLNI, ÉN ITT VAGYOK.
Az üzenetei egyre aranyosabbak lettek.
JOKES: EGÉSZ NAP RÁD GONDOLTAM
Le akarta hozni nekem a csillagokat,
és azt mondta, semmi sem állhat az útjába.
JOKES: SOSEM ÉREZTEM MÉG ÍGY
A fejemben van egy kép Crystalról.
Úgy kellett lefestem.
Meg kellett mutatnom neki, milyen csodás volt.
Nehéz volt nem beleszeretni.
Ha találkoznátok, te is beleszeretnél.
A személyisége, a mosolya.
Nehéz volt a srácnak nem beleszeretnie.
Azt írta: „Szia, kislány! Ma este bulit tartok. Eljössz?”
ANGEL: DE JÓ!
„Mizu? Én készen állok. Ha nincs kocsid, elmegyek érted.”
Na ne!
Találkozni akar velem. Mit tegyek?
Erre Belinda néni: „Mondj igent!”
ANGEL: BENNE VAGYOK. KÉSŐBB TALÁLKOZUNK!
JOKES: EZ AZ! VÉGRE
„Majd az utolsó pillanatban írd meg neki,
hogy mégsem fog menni!”
Aztán úgy egy órával később azt írtam: „A francba! Nem találok fuvart.”
Nagyon ragaszkodott hozzá, hogy aznap este elmenjek.
Sokkal jobban próbálkozott, mint bármikor.
„Csajszi, akkor elmegyek érted.”
Erre én: „Akkor ha eljönnél értem,
milyen autót várjak?”
A FEHÉR FORD EXPEDITIONÖMET
Volt bármi különös a fehér terepjárón?
Ültetett volt, vagy volt rajta valamilyen különleges felni, bármi?
Egy Expedition volt. Nem tudom, milyen márka.
- Jó. - Hogy Ford, vagy mi?
Belinda jól tudta, hogy egy konkrét járműtípust keresek.
Egy Expeditiont.
Fehér színű volt, de volt benne itt-ott egy kis arany is.
Azt a 5150-bandatagot kerestem, akinek ilyen autója van.
Felhívtam Wheeler nyomozót, és azt mondtam neki:
„Ezt tudtam meg, és azt hiszem, megtaláltuk.
Ők azok.”
Emlékszem a hívására: „Jokes. Az ő autója volt.
Jokes vezetett. Ő volt az.”
A MySpace-fiók is itt kezdett képbe jönni.
Eleinte azt mondtam neki, bár elmondta volna,
hogy belekezd ebbe, és így előre tudtam volna.
De átnéztem a kommenteket a sok fiútól,
akik mind odavoltak a lányért.
Egy csinos hölgy, egy csinos lány,
aki úgy beszélt velük, ahogy beszélt.
Nem csoda, hogy vonzódtak hozzá. Nagyszerű csali volt.
A következő gondolatom: be kell hoznom William Sotelót. Jokest.
Ha tényleg ő volt a sofőr, el tudja mondani,
ki ült még a kocsiban, és azt is, ki lőtt.
RENDŐRSÉGI KIHALLGATÁS A 5150 EGY TAGJA
Oké. Rendben van, Will.
Amint végeztünk, visszahozunk ide.
A Job Corpsnál tanult.
Érettségire készülsz. Tudom, ez mit jelent.
- És ami a konyhát illeti? - Szakács vagyok.
Állítólag séfnek tanult.
Ez király! Jobb, mint amit csináltál.
- Igen. - Király!
San Bernardinótól Riverside-ig beszélgettünk.
Rendben. Kérsz vizet, igaz? Hoznál neki vizet?
- Bocs. - Semmi gond.
A neved felmerült egy ügyem során.
- Ügy? - Igen.
Egy általam vezetett nyomozás során.
- Miről van szó? Bandatagok, vagy… - A 5150-ről. Lelőttek egy lányt.
Egy lányt?
De most az autódról kell kérdeznem.
A Ford Expeditionödet azonosították, a helyszínen volt.
Az enyém? Megnézték a rendszámot? Nem tudom.
Igen, ott volt a kocsid.
- És… - Ez mikor történt?
Februárban.
Februárban?
Nem tudom.
Dehogynem tudod.
Amikor tagadott dolgokat,
vagy megcáfolta a bizonyítékokat, én nem engedtem az igazamból:
„Nem kérdés, ott voltál-e. Tudom, hogy ott voltál.Tudni akarom, miért.”
Senki másnak nincs olyan kocsija a bandából, sem a környékről, csak neked.
Ha Jokesról van szó, mindig ez a kocsi jön szóba.
- Jokes? - Aha. Az te vagy.
Most nagyon őszintének kell lenned velem, mert én vagyok az egyetlen szövetségesed.
Azt hiszem, egy idő után belefáradt.
Az a baj, hogy ha azt hajtogatod, nem voltál ott…
Igazat mondok, csak…
Azt akarom, hogy elmondd az igazat.
Nem voltam benne, csak megtörtént.
Mondd el! Mondd, mi történt!
20.36
HÉT PERCCEL A LÖVÖLDÖZÉS ELŐTT
Nem tudom, csak kocsikáztunk a Rutland környékén.
A Rutland Parknál? Az a 5150 területe? Az nem az MD területéhez van közel?
De igen, az az MD területe.
És mindenki az Expeditionödben ült?
Tele volt. Úgy heten lehettünk a kocsiban.
Majdnem belénk jött egy fehér Expedition. Elénk vágott, elsüvített mellettünk.
Ennyi hiányzott, hogy belénk jöjjön.
„Itt álltunk, amikor megláttuk a terepjárót, amit Robert vezetett.
Itt álltunk, amikor a kocsik a közelünkbe jöttek.”
Aztán elkezdtek…
A fehér Expedition tüzet nyitott a kocsimra.
- Rátok lőttek? - Igen.
Indulni akartam, de Lil Huero mondta, hogy álljak meg.
- Kiszállt. - Oké.
Tehát Little Huero kiszállt.
Hova ment? Átsétált…?
Nem tudom. Lebuktam. Mindenütt golyók repkedtek.
Elég merész dolog kiszállni, ha épp lőnek rátok.
- Elég merész dolog így kiszállni. - Ő bolond. Őrült. Fura.
És a kocsi, amiben a lány ült? Úgy tűnt, eltalálták?
- Igen. - Voltak rajta golyónyomok?
Nem, betört az ablaka.
Melyik ablaka?
Az első, az anyósülés felőli.
Jó. És azt mondtad, rátok lőttek, ugye? Eltalálták a kocsidat?
Nem. Nem hiszem, hogy eltalálták.
Túl közel voltak ahhoz, hogy ne találják el.
- Azt gondolnám, eltalálták. - Nem tudom.
Nem volt golyónyom William terepjáróján, sehol egy hüvely,
és fegyvert sem találtak Theobaldék házában.
És ezen bizonyítékok hiányában semmi sem bizonyítja,
hogy a Theobald család rájuk lőtt.
Mikor láttad legközelebb Lil Huerót?
Nem láttam. Nem is hallottam róla többet.
Nem?
Nem érintkeztek Julio Herediával.
Nem látták. Már nem bűnözött az utcákon.
Szellemmé vált.
Little Huero, Julio Heredia,
első számú gyanúsítottnak tűnik.
Meg kell találnom. Beszélnem kell vele.
Pihenjünk! Nem bánod, ha elmegyek pár percre?
- Nem. - Jó, rögtön jövök.
- Mindez köztünk marad? - Micsoda?
Ezt megtudja más is?
- Hogy rohanok-e híresztelni? - Nem akarok meghalni.
- Nem mondom el Little Huerónak. - Jó.
Nem volt elég bizonyíték William letartóztatásához.
És mivel minden azon múlt, szándékában áll-e segíteni az ügyben,
végül el kellett engednem…
mert megígértem neki.
- San Bernadino vagy…? - Elvinne a Parkview-hoz?
A Parkview-hoz? Persze.
De nagy falat volt. Elég nagy.
Ebben a dokumentumban szerepel mindenki, aki ott volt gyilkosságnál a helyszínen.
Ő William Lemus Junior, és a beceneve Little Rascal volt.
És ő itt a testvére, Manuel.
Manuel beceneve Tripper volt.
Baromságnak tartottam az egészet.
Az iskolában
a bandák gyerekeket céloztak meg, hogy kiskorukban bevonják őket.
Én elleneztem. Azt mondtam, túl fiatalok.
Erre azt kérdezték tőlem: „Szerinted te hogy kerültél ide?”
A 5150 EGYKORI TAGJA
Elmentem a házibulijukra, és tetszett minden, amit csináltak.
A ház tele volt emberekkel.
Hangos zene szólt.
Abban a pillanatban úgy éreztem, közéjük akarok tartozni.
Aztán egyszer csak egy biciklis srác jött felém.
A tanév elején
valaki azt mondta, a biciklis srác az, aki lelő.
Julio!
Azt mondta: „Sört neki!”
„Nem iszom.”
„Szeretnéd, ha bevennénk, vagy nem?” „Szeretném.”
„Füvet neki!”
„Nem füvezem.”
„Bevegyünk? Csináld ezt! Bevegyünk? Csináld azt!”
Felemelte a kezét: „Kapjátok el!”
Az egyik srác megragadott, ellökött,
és a földhöz szegezett.
Aztán már közéjük is tartoztam.
Mindenki ölelgetni kezdett.
„Bármi történik, mindig támogatunk.”
Aztán azt akarják, hogy velük lógj.
Hogy velük bandázz.
Majd ráeszméltem, hogy épp mi történik.
Azt éreztem,
hogy nem kell félnem. Nem kéne biztonságban éreznem magam?
Úgy érezni, hogy senki sem fog bántani?
Mi bántunk másokat.
Nagyon békésen éltünk. Nagyon békésen.
MANUEL ÉDESANYJA
Sosem volt semmi zűr. Semmi.
Mind a barátai voltak, mert mind ugyanarról a környékről származtak.
A barátai voltak.
Ártatlannak láttam őket.
Tiszteletet mutattak irántam, nem beszéltek csúnyán.
És fogalmam sem volt arról, hogy ez milyen nagy gond volt.
Még nem volt minden kész. Ezért foglalkoztam ilyen sokáig az üggyel.
Ezért nem álltam le.
Még sok tennivalóm volt.
JOKES: MI CSAL MOSOLYT AZ ARCODRA? ANGEL: A CSALÁDOM
Nagyon igyekeztem Crystal lenni.
ANGEL: ÉNEKELNI IS SZERETEK
JOKES: BIZTOSAN GYÖNYÖRŰ A HANGOD
Nem jó érzés elérni, hogy valaki beleszeressen egy halottba.
Amikor Angelként küldtem üzenetet,
mintha ő lennék,
az életben tartotta Crystalt a szívemben.
Újra egész éjjel együtt voltunk.
Sokáig ébren maradtam.
Azt hiszem, ez nehezítette meg a történet végét.
Úgy éreztem,
örökre az ő árnyékában maradok. Pedig ő már nem volt itt.
Nehéz volt mindennap látni az arcát.
JOKES: MIKOR TALÁLKOZUNK?
MOST KÍNZOL?
Ekkor lett nehéz felmenni a MySpace-re.
KÉRLEK, ÍRJ VISSZA!
Elmondtam Belinda nénikémnek, hogy végeztem.
Nem bírtam tovább.
Igen, én nagyon…
le voltam törve. De nagyon.
„William Sotelo miért nincs őrizetben?”
Minden kiderült, és be is ismeri, mi történt.
Előbb-utóbb mindenhol robban a bomba.
Mint egy korsó, ami lassan megtelik.
Nincs rajta szelep. Csak folyik bele a víz, a korsó meg kezd repedni.
És a víz csak folyik ki. Nincs hova folynia.
Ismerem az utca törvényeit. El akarod intézni, ahogy a testvéreid is.
- De elég sok baj történt. - Igen.
Nem kell visszamenned a börtönbe. A tesóidnak sem.
Anyádnak nem kell ez a fájdalom, így…
Tudom, hogy a fiainak nem állt különösebben érdekében,
hogy megoldjuk az ügyet.
Mindig a maguk módján oldottak meg mindent, de az senkinek sem lett volna jó.
A fiai maguk akarják ezt elintézni?
- Nem. - Nem? Oké, ez jó.
Igen, mert arra… nincs szükség.
Csak egy anyánknak tett ígéret miatt
nem hajtottuk azt, amit akartunk.
Oké, mindenki, nincs erőszak. A lányom nevében nincs.
De valahol mélyen még ott motoszkált a fejemben, hogy meg fogom ölni.
Úgyhogy átvettem a MySpace-profil kezelését, mert annyi hónap után
elgondolkodsz, vajon elkapják-e valaha.
Beléptem az oldalra mindezzel a dühvel.
Mindent tudni akartam a családjukról.
Mindent tudni akartam róluk.
Riverside Gimnázium.
Elkezdtem felbátorodni,
elhajtottam a házuk előtt, lefotóztam a járműveket,
a rendszámokat.
Felhívtam az FBI-t és a bevándorlási hivatalt.
Azt akartam, hogy kitoloncolják őket.
Ha bajt hozhattam volna bármelyikükre, megtettem volna.
Utánanéztem a vallásuknak.
Szantería. Bedobtam pár tárgyat az udvarukra.
Fekete gyertyákat és egy kis voodoobabát a Spencer'sből,
amiből millió tű áll ki.
Mondhatjuk úgy, hogy Belinda megőrült.
A saját kis világában élt. És…
halálosan szeretem, mert hát… De néha nagyon meg tud őrülni.
Felvettem a barátaim közé pár Casa Blanca-bandatagot.
Megírtam nekik,
hogy William Sotelo ócsárolja őket.
„Azt mondja, puhapöcsök vagytok.”
Felhúztam őket.
Erre ők: „A MySpace-en akarsz süketelni?”
Süketelj a mikrofonba, MySpace…
Erre én: „Látni akarsz, te féreg?”
Gyere a 91-es autópályán!
Fordulj le La Sierránál, és fordulj jobbra!
Az enyém a fehér Ford Expedition, te köcsög.”
Túlságosan megeredt a nyelve a MySpace-en.
Eddig remekül csináltuk, de ez elrontja,
ha fenyegetőzni kezd, és olyan dolgokat tesz,
amikkel ők vívják ki mások szimpátiáját.
Wheeler nyomozó azt mondta:
„Kivételesen sok fehér Ford Expeditiont
lőttek szét, gyújtottak fel és rongáltak meg.”
Nem akartam időzített bombákat, akik keresztülhúzhatták volna a számításaim.
Azt mondta: „Jobb, ha leáll a hülyeségeivel,
elkerüli az internetet, és hagy minket dolgozni.”
Erre én: „Jó, oké. Benne vagyok.”
Mintha kezdtem volna elérni valamit, nem akartam hátráltatni a nyomozást.
Aztán jött az április 20-a, a marihuána ünnepe.
BOLDOG 420-AT! TUDOM, HOGY MA ESTE FÜSTÖLSZ!
És mind írták: „Boldog 420-at!” „Nagy pöfékelés”, „Mind bulizunk”
Aztán gondolkodni kezdtem… buli.
125 SZTRIPTÍZTÁNCOS! SZTRIPTÍZVERSENY
INGYENITAL
MINDEN VIP-VENDÉG SZÁMÁRA
EL FOG DURVULNI!
KAPSZ VIP-MEGHÍVÓT!
Elkezdtem értesítéseket küldeni:
„Angel világvégebulit tart 2006. hatodik hó 6-án,
de nem árulom el, hol lesz a buli
aznap este hat óráig.
Emlékszem, hogy mesélt nekem a 5150 bandáról,
és arról, hogy másnak adta ki magát, hogy csapdába csalja az egyik fiút.
És hogy bulit tartott, valami bulit emlegetett.
Perrisen túl van egy Ryder Road nevű út.
Itt válik még elképesztőbbé a történet.
Olyan hely kell, ahonnan látom őket, de ők engem nem.
És ekkor… Igen.
„Nem fogod elhinni, mit csinálok”, mondta, és én elmondtam, mitől féltem leginkább.
„Tudom, hogy ezt akarod, de szerintem ez őrültség.”
JÚNIUS 6., NAPNYUGTA
RENDŐRŐRSÖK HELYZETEI, RIVERSIDE
MILYEN MESSZIRE HALLATSZANAK EL A LÖVÉSEK
Ki lőtt volna?
Úgy volt, hogy én. Én… Az enyémek voltak.
Az enyémek. Én magam lőttem volna le őket.
TILOS AZ ÁTJÁRÁS A SZABÁLYSZEGŐKET ELŐÁLLÍTJÁK
Volt tervem és fegyverem.
Maga jól lő?
Nem álltam volna messze.
Közel csalogattam volna, aztán hirtelen megleptem volna őket.
Érti?
Az lett volna nekik a világ vége.
Emlékszem, hogy hazajöttem, és…
épp indult. Eltökélt volt.
És attól függetlenül, hogy mire készült, jobban lett volna tőle. És ezt akarta.
A férjem, a gyerekeim azt mondták, le kell higgadnom,
le kell állnom.
Nem hagyhattuk, hogy megtegye. Elvesztettük volna az anyánkat.
Elterveztem egy gyilkosságot.
Elterveztem, hogy embert ölök. Hagyjuk, hogy ez ülepedjen egy kicsit!
Lehetsz öngyilkos, lehetsz gyilkos…
Mintha semmi sem érdekelne, de ez közel nincs így.
Az előző nap történt.
MÉG ITT VAGY
Nem fogom bántani. Nem ölöm meg.
De a számítógép előtt ültem,
és csak sírtam.
ANGEL: TUDOM, KI VAGY
ANGEL: SZERETSZ?
JOKES: TUDOD, HOGY IGEN
Bántani akartam, ahogy ő minket.
ANGEL: AKKOR MONDD KI!
JOKES: SZERETLEK
ANGEL: AKKOR
MIÉRT ÖLTETEK MEG?
Nem Angellel beszélsz. Én vagyok a lány, akit megöltetek.
CRYSTAL THEOBALD VAGYOK
Úgy tűnik, nem is tudtad, kit öltetek meg,
mert egyikőtök sem ismerte fel a képről.
Miért öltetek meg?
Voltak álmaim és reményeim.
Miért?
MOST ONLINE!
Erre nem válaszolt.
Akkor adtam át a nyomozónak a MySpace-t.
Átadtam neki a jelszavakat és a MySpace-profilt,
hogy féken tartsam magam.
Jokes eltűnt a föld színéről.
Senki sem látta többé, senki sem érintkezett vele.
Mivel akkor William nem volt őrizetben,
kellett valaki más, aki elmondja, mi történt a kocsiban.
Ez itt Wyburn, ami korábban a 5150 epicentruma volt.
Volt ott egy utca, ahol két másik bandatag lakott,
ők is a kocsiban ültek, a Lemus fivérek.
Ez a ház itt balra a Lemus fivérek háza volt.
Mivel Jokes azt mondta, ők is a kocsiban ültek,
őket kerestem fel, mert nem találtam Juliót.
Volt egy lövöldözés.
Nem tudom, hogy rátok lőttek-e,
vagy ti lőttetek-e másra.
Ha lövöldözésbe keverednék,
- Szerintem ők lőttek ránk. - …én emlékeznék.
És újra megkérdezte.
„Mindent tudunk.
Csak te nem beszélsz.”
Azt mondtad, nem tudsz semmit, és nem ültél a kocsiban.
Már tudom, hogy mindez kamu.
Mert azt mondta, itt a testvérem, és hagyott minket beszélni.
Ő megmondta, mit kell mondanom, mert ha mást mondok, lecsuknak.
Ő őszinte volt.
Nem titkolt semmit. Bevallotta, hogy ott volt.
„A testvéred a másik szobában van,
és mindent elmondott.”
Ez itt a kocsi eleje?
Igen. Ez a kocsi eleje.
Oké.
Ez vagyok én, ez a tesóm. Csak mi ültünk hátul.
- Leghátul? - Igen.
Ez William Lemus rajza.
Láthatjuk, hogy Jokesról és Hueróról beszél.
Jokes elmondta, kik ültek az autóban,
és ezt William Lemus megerősítette.
A történetek kezdtek egyezni.
A járművek és a gyilkos is stimmelt.
Felfelé lőtt, aztán a kocsira fogta a fegyvert.
- Igen. - Bumm!
- És eltalálta a kocsit. - Eltalálta, oké.
Ő volt, nem én.
„Behozzuk ide.”
Oké.
Lássuk, tudunk-e vele beszélni!
Behozták.
És ott, abban a pillanatban
neki akartam ugrani…
meg akartam támadni a testvérem.
A szabályok szerint nem mondhatsz semmit.
Igazat mondasz?
Meg fogják ölni.
Ha nem, akkor hazudsz.
Hazudni akarsz nekem egy gyilkossági nyomozás közepén?
Kockáztass!
Vagy mondd el, mi történt valójában!
Csak két lehetőséged van.
Én nem öltem meg senkit.
Akkor jó. Mondd el, mi történt!
Azt gondoltam: „Jól van. Én egy szót sem mondok.”
És elengedtek minket.
Amikor elengedtek minket…
ránéztem a tesómra, és azt mondtam neki: „Nem értem, mit műveltél.”
Tudtam, hogy a banda meg akar ölni engem és a testvéremet.
Nos, egy nap, vagy mondhatnám, egy éjjel…
a 5150 gyűlést tartott.
Azt mondogatták: „A tesód volt, ugye?”
2006. JÚLIUS 30. 00.17
„Nem tudom. Nem voltunk egy helyiségben. Ő máshol volt.”
„Miért volt máshol? Miért volt bent tovább?
Miért engedték ki rögtön azután, hogy téged kiengedtek?”
„Nem tudom.”
„Mit tennél, ha megölném a tesód?
Elfogadnád?”
Ránéztem, és azt mondtam:
„Ugyanazt tenném, amit te tennél, ha valaki megölné a testvéred.”
Ott és akkor meghoztam a döntést.
Kiszállok.
És csak elsétáltam.
Nem akartam, hogy a tesómnak baja essen.
Elmentünk együtt Los Angelesbe.
Tudtam, hogy ha minket nem bánthatnak, a szüleinket fogják.
Kértem őket, hogy költözzenek el.
Nem hallgattak rám.
Uram, kérem, mondja a címét!
3445 Glasgow.
Rengeteg feketébe öltözött gyerek.
Talán nem gyerekek voltak, nem tudtam megmondani, messze voltak.
Rendben, és hány gyerekről van szó?
Úgy 10-ről, 12-ről.
A férjem hívta a rendőrséget, és megkérdezték, ott maradunk-e.
„Hogy maradnánk itt?”, mondta. „Elmegyünk, de küldjenek valakit!”
Hogy hívják, uram?
A nevem William Lemus,
de nem akarok ebbe belekeveredni.
- Nem akarja, hogy kopogjon a rendőr? - Persze, hogy nem.
El tudtunk menni, és el is mentünk, de nem tudtuk, mit fognak tenni.
Az az érzésem, hogy ha anyám nem megy el,
valószínűleg élve elégnek.
Sok szentimentális értékű dolog…
De keresztény vagyok, és a Biblia azt mondja,
Isten gondolatai mások, mint az emberé.
Van hűség ezen a világon?
Igazából nem jelent semmit.
Jó, Manuel, az apád szerint beszélnél még.
- Igen. - Jó. Emlékeztetlek…
Amikor bántani próbálták a szüleimet, azt mondtam:
„Rendben! Találkozom a nyomozóval, és mindent elmondok, amit hallani akar.”
Jobban emlékszel az aznap estére?
- El tudom mondani a teljes történetet. - Oké.
Úgy kezdődött, hogy a barátaim,
nem tudom, hogy mikor, késő este volt,
kopogtak az ajtónkon.
Éjszaka volt.
Egy terepjáróban ültem.
Megállt egy kocsi.
20.26
Egy srác kiszállt a kocsiból.
TIZENHÉT PERCCEL A LÖVÖLDÖZÉS ELŐTT
„Meg akartak ölni. A lányommal ültem a kocsiban, ránk lőttek”, mondta.
Egy nagy terepjáró volt, vagy valami hasonló.
Az MD-hez tartozott.
Egy másik bandához.
Julio a fejébe vette, hogy tesz valamit.
„Basszák meg! Most azonnal kiiktatjuk őket.”
Megjelentek a Greenpoint és a Geranium környékén,
hogy bosszú álljanak egy rivális bandán, amiről azt hitték,
hogy aznap korábban rálőtt egy bandatagjukra.
Nem ismerték Theobaldékat.
Nem álltak velük kapcsolatban.
De belefutottak Robert terepjárójába. Meglátták őt.
Nem tudom, mi történt. A terepjáróban ültem.
Leparkoltunk, ő velünk szemben állt.
Amikor Robert elindult, üldözőbe vették.
És amikor szem elől tévesztették,
megálltak a Greenpoint és a Geranium elágazásánál,
és két jármű megállt a kocsijuk mellett
majdnem a kereszteződés közepén,
azt hitték, hogy rivális bandatagok támadnak épp rájuk.
Julio kiszállt a terepjáróból, az út közepén sétált.
Addigra már előhúzta a pisztolyát,
és lőtt.
A lövés a tarkóján találta el Crystalt,
a nyaka környékén.
És az volt az utolsó lövések egyike, amikor a jármű épp elhagyta a területet.
Aztán négy háztömbnyivel később láttuk megállni.
Tudtuk, hogy valakit eltalált.
- Kint, vagyis az utcán? - Igen.
- Lil Huero. - Csak ő?
- Csak ő. - Oké.
Kialakítottunk egyfajta kapcsolatot a Lemus fivérekkel,
és úgy érzem, bíztak abban, hogy szívügyemnek tekintem az érdeküket.
Felálltam, és meg is fordultam, hogy lássa, nem vagyok bedrótozva.
Ők voltak a legfontosabb tanúim az ügyben.
Tehát az anyósülés mögött ült. Rendben.
Ez úgy alakította az eseményeket,
hogy az ügy bíróságra kerüljön. Valakit felelősségre fognak vonni.
2007. AUGUSZTUS 8. 18 HÓNAPPAL CRYSTAL HALÁLA UTÁN
Rendőrség! Házkutatási parancs!
Végül számos ügynökséggel együtt átvilágítottuk a bandákat.
A rendőrség szerdán házkutatási parancsokat hajtott végre bandatagoknál.
A környék 25–30 házát kutatták át egyidejűleg
azon a reggelen.
„Ez a terror uralma volt”, mondta az államügyész.
„Azt hiszem, szerdán szétvertük a bandát.”
ROSARITO, MEXIKÓ
A hírszerzésnél dolgozó, Julio Heredia után nyomozó kollégák
felhívtak: „Nyomunk van arról, hol van.”
Julio egy nap arra ébredt, hogy zsaruk veszik körül.
Mexikói zsaruk voltak.
Azt hiszem, egy napon belül ide is hoztuk.
Ma visszavesszük a parkunkat, az utcáinkat, a szomszédságunkat
és közösségünk egy részét, és visszaadjuk őket a jogos tulajdonosainak.
Nincs igazság.
Ha volna, megtalálnák a módját, hogy visszahozzák Crystalt.
Újságírókkal teli kocsik jelentek meg. Elképesztő volt.
A közösségi oldalakon gyűjtött információi végül letartóztatásokhoz vezettek.
Az azt megelőző éjjel szóltak arról,
hogy vádat emeltek Julio Heredia ellen a lányom meggyilkolásáért,
és hogy őrizetbe vették.
Csak arra gondoltam: „Hála az égnek! Elkapták.”
Gyilkossággal vádolnak, és tényleg ilyen magabiztos vagy?
Látlak. Látom, hogy nem vagy magabiztos.
Nem, biztos vagyok benne, csak másra gondolok.
- Mire gondolsz? - Annára gondolsz?
- A babára, akit vár? - Igen.
Öregem, most mozgalmas az életed. Hányadik hónapban van?
- A negyedikben. - Igen?
- Tudjátok, hogy fiú vagy lány? - Nem.
És hogy van Anna?
Jól.
Úton van egy négy hónapos magzat.
Mutass példát, állj a sarkadra, és légy férfi!
Hibát követtél el. Mindenki követ el hibákat.
Egyes hibák nagyobbak, mint a többi.
De most itt az alkalom, hogy változtass.
Hogy másfajta emberré válj, Julio.
Akarsz aludni rá egyet?
Nem én csak… Egy rohadt ügyvédet akarok.
A jogaimat akarom, hogy legyen itt valaki.
Szóval most ügyvédet akarsz? Kaphatsz ügyvédet.
Ezt akarod? Jól van.
- De most van min gondolkodnod. - Maguk úgysem értenek meg.
KÖZVÉDŐI HIVATAL
Riverside-ot az igazságszolgáltatás dél-kaliforniai vadnyugataként…
JULIO ÜGYVÉDJE
…jellemezném. Kemény hely a gyakorlásra.
Az államügyészségnek hírneve van.
Agresszívan fellépünk a bandák ellen.
Annyira, hogy a bandatagokat halálra akarjuk ítéltetni.
Mi részünkről képviseljük Juliót,
és próbáljuk közvetíteni emberségét és érdekeit.
De nehéz döntést hozni a család veszteségének fényében.
Bevittük a családot,
hogy megbeszéljük az ügyészséggel, lesz-e halálbüntetés.
Belinda nagyon hevesen ragaszkodott ahhoz, hogy Julio a legnagyobb árat fizesse.
És meg is értem. Teljesen megértem.
EMBERÖLÉS
Igen, gyűlölöm őt.
Gyűlölöm.
Nem jut eszembe semmi olyan szörnyű büntetés a világon,
ami elég lenne neki.
AZ ÁLLAM HALÁLBÜNTETÉST KÉR.
A súlyos ügyeknél
az egész gondolkodásmódunk megváltozik, hogy életet mentsünk.
Utána kell járni a vádlott élettörténetének,
mert végül nemcsak a bűnös részt öljük meg, hanem az egész embert.
Ismertetni kell a történetüket, hogy hogyan jutottak el idáig.
Nem kifogás kell, hanem magyarázat.
Ezen a képen olyan kicsi!
Olyan picike!
A jó öreg nagy füle!
Emlékszem, hogy elküldték…
JULIO HEREDIA HÚGA
…a papírokat, amiket akkor kell kitölteni, ha nagykorú vagy,
és el akarsz menni a kivégzésre.
Jé, ez anya!
Nehéz volt anyával élni.
Drogozott, ivott és…
Felvettem dolgokat a földről, hogy megegyem,
mert annyira éheztünk.
Ezeket a képeket látva sok rossz emlék jön elő.
Nem volt mit ennünk, nem voltak bútoraink.
Juliónak kellett gondoskodnia mindenkiről, dolgoznia kellett, pénzt kellett keresnie.
Számomra Julio volt az egyetlen apafigura.
Felnéztünk Julióra. Olyanok akartunk lenni, mint ő. Úgy öltözködtünk, mint ő.
Büszkék voltunk.
Az iskolában mindenkinek elmondtuk, hogy ő az unokatesónk.
Mi itt laktunk, Julio pedig ott, az utca túloldalán.
Ez az utolsó hely, ahol együtt élt az anyukájával.
Akkoriban 14 vagy 15 éves lehetett.
Szerintem nem fogadta el, hogy az anyja nem akarta őket visszaszerezni.
Nem próbálta visszaszerezni őket.
Erről az az időszak jut eszembe, amikor elkezdett…
eljárogatni, és belekeveredett mindenféle dologba.
Elkezdett idősebbekkel lógni.
Ezek a srácok elhívták magukhoz, drogot adtak neki,
és olyan dolgokkal bízták meg, amiket nem lett volna szabad megtennie.
Ezen mindenki rajta van.
Mind olyan fiatalok ezen a képen!
Egy srác megszúrta egy hatalmas konyhai késsel.
És Julio vékony volt, így a kés hegye a hátán jött ki.
Ekkor kezdtem rájönni, hogy már nem ugyanaz, aki volt.
Mintha eltűnt volna belőle az öröm. Vége volt, meghalt.
Nick mondta is: „Anya, nem tetszik nekem ez a rohadék.
Kibaszottul nem tetszik.
De, anya, gondolj arra, hogy 17 éves koromban engem sem érdekelt semmi!”
Csak a sport érdekelt. A foci és a hegyi kerékpározás.
És miután Crystalt meggyilkolták, verekedésekbe keveredtem az iskolában,
rossz kedv jellemzett, és mondhatni, dühös voltam a világra.
És elindult a lejtőn. Mérges volt. Bosszút akart állni.
És egy banda elvette tőlünk.
- Kit? - Nicholast.
Igen, egy bandához tartoztam, a 5150 ellenségei voltunk.
Illettem közéjük.
„Basszák meg a hülyék, vágod? Keressük meg őket, és…”
Ekkor féltettem a fiam, és aggódtam, hogy megölik egy bandaháborúban,
hogy egy banda tagjává válik, vagy hogy megöl valakit.
Amikor fiatalkorú voltam, sokszor letartóztattak.
Volt az a fegyveres ügyem meg a fegyveres rablás is.
Kijössz a börtönből, és rájössz, hogy nem éri meg.
Egy kicsit tagadásban élsz.
Nem akarod elhinni, hogy a gyereked ilyesmit tehet. Hogy fegyvert szerez.
„Hogy szereztél fegyvert? Honnan szerezted?”
Ez volt számomra a mélypont.
Ez…
Ez volt Belinda ébresztője.
Jobban magamba kellett néznem,
és meg kellett tudnom, miért éreztem mindazt, amit éreztem.
És miért voltam dühös a világra.
És honnan jött a düh?
Mire voltam mérges?
Magamra voltam mérges. Saját magamra.
Csalódtam önmagamban.
Ki az? Hé, bukjatok le!
Azt hiszem, megint jönnek. Bújj a kocsi mögé, Ben! Siess!
Várjon! Asszonyom! Ön szerint egy tinédzser volt?
Legutóbb aznap drogoztam, amikor megölték Crystalt.
Igen. Be voltam állva.
- Alacsonyabb volt nálam. - Milyen testalkat?
Hát… Hadd…
Egek…
És Crystal egész életében csak ennyit kért tőlem.
„Anya, légy tiszta!”
A torkomban dobog a szívem. „Istenem! Ezt nem hiszem el!”
Nem tudtam megtenni a kedvéért. Sosem tettem meg érte.
Meg kell tanulnom megbocsátani magamnak.
És ez nehezebb, mint megbocsátani Julio Herediának.
Tényleg nehezebb.
Ezt el kellett mondanom.
EGY ÁLDOZAT A HANGJÁT HALLATJA MAJD
…Riverside megye összes gyilkossága.
Minden egyes nap hallani a hírekben.
Csak a nevek változnak.
Én értem, ez így megy a drogok és bandák világában,
és aznap éjjel nagyon be voltak állva.
Azt mondhatom: „Isten kegyelméből vagyok, ami vagyok.”
Ezért kértük azt,
hogy vessék el a halálbüntetést.
Életemben először helyesen cselekedtem.
Helyesen cselekedtem. Így van.
MIUTÁN ELVETETTÉK A HALÁLBÜNTETÉST, JULIO ÜGYE BÍRÓSÁGRA KERÜLT.
ÖT ÉVVEL CRYSTAL HALÁLA UTÁN
RIVERSIDE MEGYEI BÍRÓSÁG
Ha olyan bandatagokkal van dolgod, akik hűek a bandájukhoz,
és tudják, mi az ára annak, ha elárulják a bandát,
akkor elég ritka egy vagy két olyan tagot találni, aki hajlandó együttműködni.
Ez óriási dolog volt.
Amikor meghallotta a lövést, kiszállt a kocsiból.
Kiszállt.
És aztán több lövést is hallottam.
Féltem, mert tudtam…
hányan vannak benne ebben a szervezetben.
És ebből nem szokás kiszállni.
- Látta Little Huerót met hatása alatt? - Igen.
- Sosem szívott vele? - Soha.
Nem láttam szívni, de tudom, hogy szív, mert olyankor hatalmas a szeme.
Hihetetlen volt látni, ahogy a bátyám ellen tanúskodnak,
mert velünk nőttek fel.
Mindig mellettünk voltak. Mindig nálunk lógtak.
Láttam, amikor Little Huero először lőtt.
Csak az első lövést láttam.
Nekem fájt mindez, mert mindennap együtt lógtunk,
és azt gondoltam: „Minek kell hazudnod,
csak hogy megúszd a dolgot?”
Beszélt velük? Ha egyáltalán szóba állnak magával.
Egyáltalán nem. Csak néztek rám, de én nem akartam rájuk nézni.
Azt hiszem, Manuel sírt, amikor tanúskodott, úgyhogy…
Tudom, hogy nem akarta megtenni mindazt, amit tett.
Ahogy a világon senki sem akarja megtenni.
A bíró nagyon durva megjegyzéseket tett.
„Mr. Heredia nem jó ember.
Erőszakos, hidegvérű gyilkos,
és megfizet azért, amit tett.”
JULIO HEREDIÁT ÉLETFOGYTIGLANI SZABADSÁGVESZTÉSRE ÍTÉLTÉK
SZABADLÁBRA HELYEZÉS LEHETŐSÉGE NÉLKÜL.
MANUEL ÉS WILLIAM-DAVID LEMUS ELLEN NEM EMELTEK VÁDAT.
Pörgős életet éltünk.
Olyan dolgokat tettünk, amiket az ember el sem tud képzelni.
Ezekért cserébe rémálmok gyötörnek.
Mindennap átélem. Nem tudok áthajtani az utcán, ahol felnőttem
anélkül, hogy vissza ne emlékezzek.
Crystal megjelent az álmaimban…
Erősen kapaszkodom minden emlékembe.
Úgy egy hónapja történt.
Crystal ott állt.
Fehér ruhát viselt.
Aztán felébredtem.
Most nehéz lesz megbocsátani magamnak.
Anya és apa mindig próbálnak védeni.
Mindig próbálnak valamivel kedveskedni.
Próbálom nem cserben hagyni őket újra.
Szeretnék gyerekeket, családot…
tenni valamit az életben.
TÍZ ÉVVEL CRYSTAL HALÁLA UTÁN
WILLIAM „JOKES” SOTELO MÉG SZABADLÁBON VAN.
Személyes kapcsolat volt köztünk William Sotelóval.
Ennek nincs vége, amíg őt le nem tartóztatják.
ANGYAL TAROT-KÁRTYA
Úgy érzem, csak őrizetbe kell venni ahhoz, hogy Crystal békében nyugodjon.
Lássuk William Sotelót!
Egység.
Ez azt mutatja, hogy bárhol is van, nincs rossz sora.
Ez csodálatos! A Főpapnő.
Ez engem jelképez.
Azt jelenti, hogy elég bölcs vagyok ahhoz, hogy továbblépjek,
hallgatnom kell a megérzéseimre, türelmesnek kell lennem,
és alaposan át kell gondolnom, mit akarok, mielőtt cselekszem.
És itt az Igazság lapja.
Ő a miénk. Egy nap elkapják.
Jobb idők jönnek.
Igen.
KÉT HÉTTEL KÉSŐBB SOTELÓT ELFOGTÁK MEXIKÓBAN.
NÉGYGYERMEKES CSALÁDAPA VOLT, ÉS CHILIFARMERKÉNT DOLGOZOTT.
BELINDA FÜLEST KAPOTT A FACEBOOKON, EZ VEZETETT SOTELO LETARTÓZTATÁSÁHOZ.
Igazság és bosszú?
Igen, a kettő majdnem ugyanaz.
Az egyik azt jelenti, a szabad világban maradhatsz, a másik azt,
hogy a vádlott székében ülhetsz.
És ez az a határ, amit én magam majdnem átléptem.
2020-BAN, 14 ÉVVEL CRYSTAL HALÁLA UTÁN,
SOTELÓT 22 ÉV SZABADSÁGVESZTÉSRE ÍTÉLTÉK SZÁNDÉKOS EMBERÖLÉSÉRT.
A feliratot fordította: Kertai Eszter