Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
НА ОСНОВІ РЕАЛЬНИХ ПОДІЙ
Я робив лише те, чого мене вчили.
Ось що я про це думаю, тож…
Розумієш, які ми слабкі й уразливі.
Він перший день працював у тому офісі.
-Ми розмістили фото. -Він був щасливий.
У мене легеневий фіброз…
Я побачила, як валиться будівля, і лише молилася.
Певно, ми не хотіли визнавати.
-Розкопки завершено. -Він міг опинитися на смітнику.
-Не знаю, чи полегшає колись. -Я маю змиритися з цим.
-Усі інші загинули. -Я втратила сина.
Вам потрібна ще інформація?
От що я скажу.
Я злюся.
Я злюся на Бога,
злюся на нашу країну, бо вони дозволили цьому статися.
Мій чудовий хлопчик…
згорів живцем
з їхньої провини.
Ми навіть не отримали тіла.
Якби хтось забрав вашу дитину…
й підірвав її…
Навіть нігтя не лишилося.
Що б ви робили далі?
Як би порахували це?
Скільки коштує життя?
Це не каверзне питання.
Хто назве суму?
Задній ряд. Давайте ви, містере Берон.
Голосно й чітко, адвокате. Звідки ви?
Я виріс у Вічиті.
Канзас. Із фермерів.
Добре. Ви виросли на фермі?
У батька дівчини була ферма. Він вирощував сорго.
Сорго.
Батько дівчини вирощував сорго.
Міс Паула Тано.
Міс Паула Тано, ви будете батьком дівчини містера Берона.
Не смійтеся, люди, це дуже сумно.
Містер Берон щойно трагічно загинув. Його розчавив комбайн
на сорговому полі міс Паули Тано.
Містере Дікерсон, ви представляєте містера Берона.
Де в нас міс Чен?
Міс Чен, ви представляєте інтереси Amalgamated Caterpillar,
виробника того комбайна,
що позбавив життя бідного юного містера Берона,
у цивільному процесі в штаті Канзас
«Містер Берон проти соргової ферми батька дівчини містера Берона
й компанії Caterpillar».
Міс Чен, скільки ви запропонуєте містеру Дікерсону, щоб уладнати справу?
Гаразд, спитаю інакше.
Скільки коштує життя містера Берона?
Назвіть суму.
Два мільйони?
Гей, я вчуся на юриста.
Я б міг заробляти стільки ще до 30.
Якби успішно здали іспити
і не померли — але ви померли.
Тепер вирішує містер Дікерсон разом з… Як вас звуть?
-Пател. -Пател.
Містер Пател буде в нас бідною невтішною матір'ю містера Берона.
Три мільйони?
Два мільйони сімсот тисяч.
Згода.
От і все. От і домовилися.
Хочу прояснити: ви не поринули у філософські роздуми.
Коли мова про закон, це питання дійсно має відповідь.
Відповідь — число. Знайти її — наше завдання.
Ні. Так, 55 на жертву.
Так, сторони дійшли згоди без суду. Саме так.
Ніхто не вважає, що це справедливо, але це й не є нашою метою.
Маємо закінчити й рухатися далі.
Так. Дякую, сенаторе.
Містере Файнберґ, повідомлення від судді Клінтона.
Дякую, Вік.
Згадайте про мене, коли президент зателефонує щодо місця у Верховному суді.
Бачив днями Ренквіста. Він здався блідим.
Здався блідим, кажу.
Алло?
Роз'єдналося.
-Може, воно на краще. -То був жарт.
Хороший жарт зазвичай не потребує пояснень.
Я зекономив платникам податків вартість річної тяжби.
Думаєш, кинув слухавку?
Мабуть, поїхав по пам'ятник.
-Навряд. -Я на обговорення.
Містере Дерріл Барнс, есквайр. У мене важливе питання.
-Це торт до дня народження? -Марґо з бухгалтерії.
-Це й було важливе питання? -Ні.
Вона тобі залишила?
Ґлоріє, що там із тим листом?
«Тож я прошу…»
Тож я наполягаю…
Не «прошу», а «наполягаю».
Щоб ти не запізнювався.
Цього дня в мене дуже щільний графік,
тож пунктуальність украй необхідна.
Будь ласка, дай відповідь якнайшвидше.
«З любов'ю, тато»?
Так. З любов'ю, тато.
-Гаразд. Зараз наберу. -Дякую.
Нагадай, чому ми будуємо, а не купуємо ту затишну оселю в Кейп-Чарлзі?
-Туман. -Ти б міг їздити на роботу.
У Кейп-Чарлзі вірогідність туману в будь-який день
більш ніж удвічі вища.
-Хіба це статистика? -Дві цілих і дві десятих — статистика.
Хочеш таке на пенсії?
Чула, що ті, хто планує своє щастя згідно з метеорологічними даними,
у 100% випадків дуже нудні.
Чому він на мене витріщається? Перестань.
Ти все одно не збираєшся на пенсію.
Добраніч, Кенні.
НЬЮ-ЙОРК
Бо хочуть всунути ще один магазин взуття.
Так, нам конче потрібен ще один.
Вони хочуть прибрати ті чудові арочні вікна.
Оті з різьбленими елементами в коринфському стилі, як картуші.
Їх хочуть замінити на сучасні,
щоб всучити ще більше кросівок. Це…
Ти не дозволиш.
Ні. Тепер ти з мене глузуєш.
У холодильнику є куряча піката.
Я це опублікую. Просто зажди.
Владу — народу.
Так.
Так, можеш спочатку взяти це.
-Хто це? -Можеш розібрати.
-Привіт, любий. -Доброго ранку.
Можна знов закріпити,
розібрати й… Коротший розмах крила. Просто покласти…
Усі до столу. Сніданок готовий.
-Хутко. -Ура, сніданок!
-Дякую. -Оуене, тихіше.
Сюди.
Мені час. Люблю тебе.
Це саме те, що я отримав.
-Що робимо після школи? -Так.
Мамо!
Я нічого не бачу.
Зараз. Я нічого не бачу.
Точно?
Так, зачекай.
Так.
Так. Як ти?
Що відбувається?
-Вибачте, сер, чи є… -Не можу говорити.
Вибачте.
-Що відбувається? -Ти її знайшов?
Увімкніть телевізор.
Боже мій.
Так, ми бачимо.
Шок від атак у Нью-Йорку й Вашингтоні
відлунюється по всій країні.
Нашу кореспондентку Таню Рідл запевнили,
що державні структури працюють над посиленням безпеки у…
Посадовці аеропорту в Сомерсеті
підтвердили падіння великого літака на північ від них.
Армію переведено до бази Delta в Прескоті.
Пожежники й полісмени відчайдушно намагаються допомогти
постраждалим і тим, кого ще можна врятувати.
Усе місто гуртується сьогодні
перед лицем величезної трагедії, намагаючись віднайти безпеку й розраду.
…з сотні, що чекають своєї черги,
щоб зайти на територію Всесвітнього торгового центру.
…найближчі дні, на допомогу тим, хто ще живий.
Отже, поки що ми маємо
підтвердження понад тисячі смертей.
Триста зниклих, про яких він говорив, 800 осіб у Пентагоні,
ще 266 осіб були в цих літаках, це пасажири та екіпаж.
Число жертв — близько 1300,
і очікується, що воно значно збільшиться.
У Перл-Гарборі загинуло 2400 людей.
Ідеться про військових. Це був військовий напад
на військові об'єкти. Ми знаємо, хто це зробив.
Це новий різновид війни в цьому столітті.
…від стількох людей?
Я думаю, що все це доведеться просіяти.
Я думаю, що в своєму обуренні й гніві
президент Буш має рацію.
Ми повинні показати світові, як реагуємо на це —
і рішуче, і…
-То що ти сказав Кеннеді? -Що подумаю.
Ти мій партнер, і я маю обговорити це з тобою.
Ясно, чому він нас попросив.
Компаній з подібним досвідом — не більше шести.
Добре, якщо так.
-Так. Азбест, агент «оранж». -Так.
Це теж були резонансні справи.
Так. Я повідомлю, як пройде слухання в комітеті.
Добре.
22 ВЕРЕСНЯ 2001 РОКУ
Дякую, що прийшли.
-Тедді це оцінить. -Звісно.
Потрібні найкращі адвокати.
Нам знадобиться ваша підтримка в цій справі.
-Так. -З вашими все гаразд?
-Діти, рідні? -Так.
Майк був у гуртожитку в університеті.
Його це шокувало, але… Якій справі?
Обговорюють новий законопроєкт.
Щодо безпеки повітряного транспорту та стабілізації системи.
-То вони рятують авіакомпанії? -Якщо точніше, всю економіку.
Якщо жертви цих нападів або їхні сім'ї
позиватимуться до авіакомпаній через заподіяну шкоду, ми збанкрутуємо.
І неважливо, виграють вони чи ні. Самі лише судові витрати…
І тоді терористи святкуватимуть перемогу,
бо це нас паралізує.
Поставки, маятникова міграція.
Уся економіка поволі зупиниться.
Це надзвичайна ситуація національного рівня.
Лі?
Кене?
-Допоможіть знайти інший вихід. -Гаразд.
Перейдемо до суті.
Ви намагаєтеся запобігти позовам від жертв.
-Про це вони й кажуть. -Не про це.
Існують юридичні гарантії.
Обмежити. Обмежити кількість позовів проти авіакомпаній.
Відмовляючи в зверненні до суду людям, що найбільше постраждали від атак.
Годі грати на публіку.
Ми пропонуємо створити фонд,
що надаватиме компенсації жертвам через заподіяну шкоду.
За їхні економічні втрати, за біль і страждання.
Так, але компенсації від нас, Конгресу, не з судів.
Заявники натомість зобов'язуються не позиватися до суду.
-Підтримка компаній. -Їй-богу, Лі.
Що, ви називаєте це благодійністю?
Так, благодійністю, що фінансується урядом.
Із нав'язаними людям умовами?
Кене, допоможи мені.
Судові процеси тривають роками.
Так.
А спочатку обвалять економіку.
І жертви, до речі, можуть програти.
Це задля їхнього блага і блага нації.
Так. А скільки…
Скільки жертв?
Ми ще достеменно не знаємо.
Управитель фонду, якого ми оберемо, відповідатиме за врегулювання всіх справ.
Інший варіант — фіксована сума.
Однакова вартість у доларах за кожного загиблого.
Та в тих вежах були і директори, і прибиральники.
Не всі погодяться на однакову суму.
А якби й так,
хто захоче офіційно озвучити цю суму?
Що ж, скоро комусь доведеться виконувати цю грубу буденну роботу:
прописувати цифри в чеку.
То ти хочеш узятися за це?
Ні, тобто…
Саме зараз ми це обговорюємо, тому…
Слухай, хіба тобі все це не остогидло,
ці новини по телевізору?
-Звісно, остогидли. -Ну…
Просто це дуже важко, Кенні.
Я знаю. Так, це дуже важко.
І ти не зовсім…
Що?
Ти не рабин, не священник. Ти адвокат.
Я знаю. Саме те, що зараз потрібно цим людям.
Це цілий процес. Я збираю команду,
складаю об'єктивну формулу
й розподіляю виплати відповідно до здорового глузду.
Отак просто?
По суті, це нічим не відрізняється від попередніх справ.
Слухай, мені таке добре дається.
Це те…
Це те, чим я можу допомогти.
Суддя Вайнштайн розповів, як ви вирішили справу щодо діетилстильбестролу.
Десять років судових війн.
Ви привели обидві сторони в мотель,
сказали: «Сидіть скільки завгодно,
але не підете, поки не дійдете згоди».
-Це правда? -Так.
Я дозволив їм замовляти їжу в номер.
Знаєте, пане Генеральний прокурор, я…
Люди — мислячі тварини.
Я вважаю, що якщо їх змусити сісти за стіл перемовин,
більшість із них приймуть розумні рішення.
Важко повірити, що ви живете у Вашингтоні.
У політиці краще продається конфлікт.
Я вважаю, що найкраще рішення — компроміс.
Ніхто не піде аж надто щасливим,
але достатньо щасливим, щоб піти.
А який результат зробить достатньо щасливим вас?
Я хочу отримати цю роботу, Джоне.
Ніхто не хоче братися за неї.
Що ж, це звужує коло ваших можливостей.
Гадаю, що так.
От тільки ви демократ
і колишній керівник апарату Тедді. Думали, не зверну уваги?
Я сподівався, що ви побачите в цьому позитив.
Ви самі казали: це злободенна, делікатна справа.
Якщо довірите її своїй людині,
комусь із партії або другові президента, тоді…
-У разі невдачі звинуватять нас. -Так.
Оберете мене — і це вже буде провина опозиції.
Якщо тільки з якоїсь причини,
з якогось дива, я не впораюся, а тоді…
Хіба ми не прогресивні,
якщо звернулися до вас, людини не з провладної партії?
Є думка, і я зараз кажу про Білий дім,
що аби програма успішно запобігла
повномасштабній економічній катастрофі,
не менше 80% кандидатів мають дати згоду на участь.
Тобто добровільно погодитися не позиватися до суду.
Гадаю, з цим проблем не буде.
Що ж, мої вітання, управителю.
-У вас є для мене ще сюрпризи? -Так.
Я хочу працювати безоплатно.
Підійдіть сюди, будь ласка, щоб…
Ми з Каміллою хочемо подякувати вам
за те, що берете на себе повсякденні справи фірми,
поки ми приділятимемо час цій роботі на громадських засадах.
Це буде нелегко, і ми будемо раді будь-якій допомозі.
Але якщо ми виконаємо свою роботу добре, як ми уміємо,
це буде наш цінний внесок у справу.
Тож дякую вам, і… Дякую.
Дякую ще раз.
Ти тут набираєшся духу чи думаєш стрибнути, та й по всьому?
Коли востаннє я брався за те, що мені не під силу?
Легкоатлетичні змагання у Броктоні, 1961 рік.
Одна секунда.
І ти досі пам'ятаєш, хто тебе випередив.
Філ Леонардо.
І це було нечесно, до речі.
Ти не вмієш програвати, Кенні.
Так, але ця справа, знаєш…
Це геть інше.
У ній немає переможців.
Ось чого я і боюся.
Кене. Тобі телефонують.
Президент.
Тут говоритимеш?
-Так. -Перша лінія.
Алло. Це Кен Файнберґ.
З'єдную з президентом.
Вітаю, пане президент.
-Кен? Це Кен Файнберґ? -Так.
Кене, я хотів би привітати вас.
-Так. Ешкрофт був вражений. -Що ж…
Слухайте, ви берете вогонь на себе, гаразд?
Я б не бажав цієї роботи своєму найгіршому ворогові.
Мені сказали, що ви з тих, хто «полонених не бере».
-Ну… -Це жарт. Я часто жартую.
-Я вас не відлякав? -Ні, сер.
Ні, сер. Я ще тут.
Ось тепер чутно. Гаразд.
Дякую, пане президент. Дуже дякую.
Ви не пожалкуєте.
Сподіваюся.
Гаразд.
26 ЛИСТОПАДА 2001 РОКУ
Доброго ранку.
Гадаю, ви вже знайомі, але це Прія Кунді.
Прія була найкращою студенткою на моєму курсі в Джорджтауні.
Після адвокатського іспиту я запропонував їй роботу.
Але вона дуже ввічливо відмовилася
заради великої модної компанії з Волл-стріт.
Їхній головний офіс був на 98-му поверсі Північної вежі.
Нам дуже пощастило, що вона тут.
У всіх є копії законодавчого акту?
H.R.2926,
«Закон щодо безпеки повітряного транспорту та стабілізації системи».
Гаразд. Хто читав? Чудово.
-Ти витратив багато часу? -Не дуже.
-А чому, знаєш? -Бо він короткий?
Так, а ще тому, що в законі немає закону.
Тут написано, що жертви і їхні сім'ї отримають компенсацію
відповідно до втраченої економічної вартості.
Це означає, що вони покладають це на управителя Фонду. Нас.
Це ми маємо створити правила.
Ми з Кеном робили це раніше,
і це завжди складно, тож будьте готові.
Хто має право на допомогу? Хто скільки отримує? Де межа?
З чого почнемо?
Вісімдесят відсотків, Пріє.
Цільовий показник від Мін'юсту.
Не досягнемо його — план не спрацює.
Якщо учасників програми буде менше,
позови можуть підірвати економіку.
-Так нам сказали. -Жодного тиску, народ.
Для кожного заявника ми маємо розрахувати
в доларах ціну людських втрат — від втрати кінцівки до втрати життя.
Більшість загиблих того дня годували свої сім'ї.
Ми їх не воскресимо,
але допоможемо їхнім близьким оплачувати рахунки.
Тепер ви розумієте,
що ми не зможемо суб'єктивно торгуватися по кожній справі.
Тут і стає у нагоді математика.
Тож ми… Нам потрібна буде типова процедура.
Ось нові таблиці смертності
від найкращих компаній зі страхування від нещасних випадків.
Ми спиратимемося на ці дані.
Хлопці, ви перегляньте оце
й допоможіть Каміллі підготувати проєкт.
Отже, Вест-стріт, Саут-Феррі,
Нижній Бродвей
і Канал-стріт.
Добре, є.
Що робити, якщо утриманців кілька? Як вирішити, хто отримає гроші?
Відповідно до заповіту.
А якщо його нема?
За законами штату.
Штату, де вони загинули чи звідки родом?
-Штату, де вони живуть. -А як щодо неодружених партнерів?
Що робити з ними?
Тепер щодо кінцевого терміну.
За законом у нас є два роки й один місяць від сьогодні.
Це 22 грудня 2003 року.
Якось замало.
-Не для сімей, що горюють. -Можемо подати запит на подовження.
Ні, навіть не думай.
Якщо ми подовжимо термін, всі вагатимуться і не діятимуть.
Кінцевий термін — наш помічник.
Гаразд. Про що ми забуваємо?
Їхні імена.
Зараз у нас є з десяток списків, але нічого вичерпного.
Найпростіше — списки пасажирів літаків і Пентагон.
Поліція і пожежники мають списки.
Великі фірми, на кшталт Cantor Fitzgerald, формують певні списки,
але записи про тих, хто просто заходив у будівлю…
Вони всі зникли.
Ми навіть не знаємо, скільки імен має бути.
ЗНИКЛА ЛЮДИНА! КІРА АНДЖІОНЕ
КУРЯЧА ПІКАТА ДЛЯ ЧАРЛІ
ПАМ'ЯТІ ПОЖЕЖНИКА НІКОЛАСА Л. ДОНАТО
ЗНИКЛА ЛЮДИНА
МИ НІКОЛИ НЕ ЗАБУДЕМО НАШИХ ГЕРОЇВ
МІДТАУН, МАНГЕТТЕН
Спокійно. Ми ж робили щось подібне раніше.
Ні, це по-справжньому емоційно. Сюди прийшли не юристи.
Добре, терпіти не можу юристів.
Ти що, балотуєшся?
Ну ж бо, будь людиною, а не політиком.
Дякую.
-Гаразд. Удачі. -Дякую.
Добрий день.
Дякую, що прийшли.
Як ви, мабуть, знаєте, я Кеннет Файнберґ,
управитель
Фонду компенсацій постраждалим під час терактів 11 вересня.
Сьогодні я хотів би розповісти…
Я хотів би розповісти, як працюватиме Фонд 11 вересня.
Ви всі отримали копію формули попередніх розрахунків сум компенсацій.
Так.
Дуже скоро
ми доправимо цей документ до Конгресу для суспільного обговорення.
Що?
Щойно його затвердять, зміни будуть неможливі.
-Містере Файнберґ! -Є запитання.
-Вибачте. -У мене запитання.
Будь ласка, дочекайтеся кінця мого виступу.
Прошу вас переглянути таблицю на другій сторінці, угорі.
Як бачите, формула насправді доволі проста.
Нащо вона нам?
-Будь ласка, запитання потім. -Нащо нам формула?
Так.
Чому не пропонуєте всім однакову суму?
Так!
Життя моєї доньки коштувало не менше, ніж будь-кого з керівництва.
На жаль, цей аспект законодавства є поза нашим контролем.
Мій хлопчик був пожежником.
Невже його життя коштувало менше,
ніж когось, хто просиджував штани в офісі й торгував акціями?
Ні.
Авжеж ні, усі вони люди.
Їхні життя обірвалися однаково.
Але іпотечні кредити були різними.
Як ти смієш!
Він хоче заткнути нас, щоб ми не позивалися!
-Вітаю. -Вітаю.
-Уже… Уже почалося? -Щойно почали.
-Добре. -Вам потрібен бланк заяви?
Ні, у мене свій. Я роздрукував з інтернету.
До речі, на третій сторінці є одрук, вам слід про це знати.
-І ще там… -Добре.
-Підписати тут? -Так, будь ласка.
Там є інші недоліки, які потрібно виправити.
Вони істотні, і їх потрібно виправити.
Добре.
Хочу сказати… Як професійний юрист
я знаю, що позиватися до суду — велика помилка.
-Ти когось утратив? -Слухайте…
-Ти втратив когось із сім'ї? -Дозвольте пояснити.
Конгрес уповноважив мене розрахувати економічну цінність.
Економічну.
Прошу.
Ви боїтеся, що вас засудять.
Я розумію, як це.
-Розумієш? -Послухайте.
-Я маю на увазі, що співчуваю. -Кого ти втратив?
Послухайте, як юрист кажу вам,
що суди триватимуть роками.
Ви можете виграти або ні.
Ці гроші ви отримаєте швидко й без податків.
Помізкуйте добряче.
Це ваш єдиний варіант у цій грі.
-Як ти смієш? -Гадаєш, це гра?
-Вибачте. -Це тобі не гра!
-Що ти знаєш про закон? -Ким ти себе уявив?
Ми втратили братів. А до нас підіслали єврея-юриста…
Хотів би я плюнути на твою могилу, як ти плюєш на наші.
-Прошу. -Заждіть, народ.
Не ця людина винна у нашій біді.
Він тут, щоб розповісти, як уряд планує з нею розбиратися.
Особисто я хотів би почути, що він скаже.
Дякую.
Дякую. І я…
Слухайте, я…
Ці збори — лише…
Вони суто ознайомчі, ось і все.
На будь-які запитання, що не розглянуто в брошурі,
в приватному порядку дадуть відповідь наші співробітники —
кожного робочого дня, від сьогодні й до кінцевого терміну подання заяв.
Що думаєш?
Можливо, подекуди не дуже добре підібрані слова.
«Подекуди»?
-Камілло? -Так.
-Нам треба до офісу. -Містере Файнберґ?
-Містере Файнберґ, можна вас? -Так?
Френк Донато. Вибачте, що турбую.
Ні, це нічого.
Вітаю, я Кен Файнберґ.
Що сталося? Зламали?
Мій син зламав ногу минулого року.
Травмувався на регбі.
Південна вежа.
-Так. Я не розумію цього числа. -Звісно.
Боже. Дякую за… За вашу мужність.
І мій брат теж, Нік. Ніколас. Той же профіль роботи.
Він тут?
Що ж…
Боже, мені шкода.
Так. Я втратив його з поля зору після того, як упала перша,
і капітан каже, що він повернувся допомогти.
Ну, це…
Це героїчний вчинок.
Так. Тільки з того жодної користі.
Інженери ж знали, що друга скоро теж упаде.
Вони сказали поліції оголосити евакуацію, та наші рації — фуфло.
Вони майже не працюють у висотках, можете повірити? У Нью-Йорку.
Ми подавали одні й ті ж кляті звіти роками,
і здогадайтеся, куди нам кажуть їх засунути.
Ось чому все пішло шкереберть. Недбалість,
накази зверху, халтура, срані…
-Вибачте. -Нічого.
Коли ви подасте свій звіт, хай би що було в підсумку,
я хочу, щоб там була історія Нікі. Вони мають все змінити,
щоб це ніколи не повторилося. Ви це зробите?
-Ну… -Пообіцяйте мені.
-Ми, безперечно, можемо… -Досить балачок.
Я хочу, щоб це змінилося.
Тому я тут.
-Тому я ще тут. -Я розумію.
-Повірте. -Заждіть секунду. Камілло?
Можеш підійти?
-Френку, це Камілла Байрос. -Вітаю.
Вона моя заступниця.
Поговоріть з нею, вона пояснить вам процедуру.
Ні, я вже все почув. Просто…
Я хочу, щоб ви дали мені слово.
Кене.
Тоді ми з дружиною,
удова Нікі, вся наша сім'я зареєструється у вашому Фонді.
Так. Ми, безсумнівно, дослідимо це питання.
Вебсайт унизу. Перша зустріч завтра.
Ось, друзі. Перша зустріч завтра.
-Так. -Перша зустріч. Візьмете оце?
Ось так. Перша зустріч завтра, приходьте.
«Полагодіть Фонд». Ось. Візьміть декілька, роздайте.
Нам треба поговорити.
Так, але не зараз.
Вебсайт унизу, гаразд?
-Вітаю. -Вітаю. Як ви?
Я хотів би подякувати за вашу допомогу.
Зізнаюся, я був…
Ось. Вебсайт унизу. Перша зустріч завтра.
Я захвилювався, коли ви встали. Радий, що ви це зробили.
Я вірю в цивілізоване спілкування.
-Так. -Чарлз Волф.
Ви будете часто мене бачити.
Чудово. Звіть мене Кен.
Я один із ваших найсуворіших критиків.
Шкода це чути.
Того дня померла моя дружина,
і все в цій формулі ображає мене.
Ось, візьміть, будь ласка. І вам теж даю копію.
Я створив сторінку в інтернеті.
Адреса сайту внизу.
Називається «Полагодіть Фонд». Тримайте.
Ось, візьміть. Тут їх дві. Якщо захочете відвідати сайт
або прийти на нашу зустріч… Завтра перша зустріч.
Будь ласка, візьміть.
Було б чудово, якби ви прийшли.
Іще маю для вас оце.
Це щось… Це список приміток,
виправлень тощо. Важливо, щоб ви це виправили.
Ось. Візьміть оце.
Зайдіть на сайт, адреса внизу. Дві візьміть.
-Був радий познайомитися. -Гаразд.
«Полагодіть Фонд».
-Ми не перероблятимемо формулу. -Вони нам не вірять.
Не розуміють, що це задля них самих.
Авіакомпанії тягатимуть їх по судах, аж поки вони не втратять усе.
Думаєш, я цього не знаю?
Але тут усе по-іншому. Чи ти не бачиш?
У схожих справах, як-от агент «оранж», азбест,
усе вирішувалося після багаторічних судів.
Ці люди ще не готові.
Камілло, вони керуються емоціями.
Ми повинні бути об'єктивними. От і все.
Ей, це тобі, Файнберґу!
Пішов ти!
Що за…
ІМ'Я: О'ДОННЕЛЛ Т., ПОСАДА: ФІНДИРЕКТОР
ВІК: 55 РОКІВ, ДОХІД: 750 000 ДОЛАРІВ
14,2 МІЛЬЙОНА
ПОСУДОМИЙНИК, 25 РОКІВ, 350 000 ДОЛАРІВ
СІЧЕНЬ 2002 РОКУ. 23 МІСЯЦІ ДО КІНЦЕВОГО ТЕРМІНУ
ВОЛЛ-СТРІТ
Сім'ї прибули вчора ввечері.
У Cleary Gottlieb нам допомогли з імміграційною службою,
тому зустріч у їхньому конференц-залі.
Ідеш?
Вибачте. Нині всюди так тісно, та ще й високо.
Усе буде добре. Це…
Знаю, вам говорили, але я хочу ще раз наголосити,
що ваше громадянство або імміграційний статус
не матиме жодного впливу на нашу сьогоднішню процедуру.
Будь-яка інформація від вас є суворо конфіденційною.
Ми дивимося на ваші таблиці, і нам не подобається побачене.
Ви враховуєте лише щорічну заробітну платню.
А як щодо комісійних, бонусів? Це ж люди з високим рівнем доходів.
Такий дохід з'являється і зникає. Жодних гарантій.
-Тож ми орієнтуємося на зарплатню. -Це неприйнятно.
Ми також проти вирахування страховки.
Це не переговори…
Сім'ї наших клієнтів карають, бо вони завбачливі?
Та годі.
Ніхто нікого не карає.
Дякую, Лі.
Нам просто платять, щоб наші клієнти утрималися від позовів.
Це надмірне спрощення.
Це мета, з якою створено Фонд.
Я теж був у тій кімнаті, пам'ятаєш?
Я хочу зазначити, що відповідно до закону
ми маємо прив'язати компенсації до доходу,
але ми прийняли рішення щодо мінімальної виплати
у сумі 200 000 доларів за кожного загиблого.
Зауважте, це лише мінімум.
Цю суму розподілять між іще кимось або тільки між присутніми тут?
Жодного розподілу. Це за одного загиблого.
Ось звіт відомого економіста,
що прогнозує зростання зарплатні наших клієнтів у майбутньому.
Вам краще спиратися на ці дані.
Ми тут усі друзі, Кене.
Твої формули, може, підійдуть для офіціанток з Windows on the World,
але наші клієнти очікують більшого.
І якщо вони не отримають своє з Фонду,
то шукатимуть винагороду деінде.
Усе так погано?
Зграя вовків, що зачула кров.
А твої як?
Вдячні.
ТРАВЕНЬ 2002 РОКУ, 17 МІСЯЦІВ ДО КІНЦЕВОГО ТЕРМІНУ
-Вони всі прийшли на консультацію? -Так.
Прія і всі інші допомагають. Я сама зустрічаюся з багатьма.
Чудово. Дуже добре.
Більшість воліла б зустрітися з тобою.
Вони назавжди втратили своїх близьких,
і ніщо не заповнить цю діру.
Часом ми почуваємося холодними й жорстокими,
бо не можемо зробити їх щасливими, але…
це робота.
Просто не забувайте, чому ви це робите.
Я… Я сподіваюся, ви не проти.
Тут буде стенографістка, що записуватиме нашу розмову.
Звісно.
Це… Ви можете…
Ви можете розповісти мені про кохану,
про Енн-Марі?
На сторінці 14, розділ 2K,
вказано, які документи я маю надати для підтвердження,
різні фінансові штуки, тож…
Я відкопала всі його папери,
які зуміла знайти.
Якщо чесно, не знаю, з чого почати.
Спробуємо розібратися.
Тут є запитання, чи були в неї медичні розлади.
Для чого це? Це зменшить суму компенсації?
-Необов'язково. -Дурня якась, хлопці.
Ніби до страхової прийшов.
З ними треба зважувати кожне слово,
і тут те саме.
Моїм дітям потрібні гроші за нас обох.
У них нікого не залишиться.
Гроші точно не можна отримати до кінцевого терміну?
Того ранку вона планувала полетіти іншим рейсом,
але її колега взяла лікарняний.
Так моя сестра опинилася там.
Це вона зв'язалася з диспетчерським пунктом по рації.
У диспетчерській службі
мені дали прослухати запис.
Їй, мабуть, було так страшно.
Вона говорила так спокійно.
Приїхав ліфт, туди набилися люди,
та всі не помістилися, і Ґреґ сказав:
«Нічого, народ. Спускайтеся».
Дві жінки ще не були готові,
і він сказав: «Я зачекаю з ними».
Тож усі вибралися, а інший ліфт так і не приїхав.
Я знаю цю історію,
бо він дзвонив мені, коли вони застрягли там.
Він сказав, що любить мене
і дітей.
Він сказав…
Сказав, що він у пастці,
що йому важко дихати.
Я чула, як поруч із ним жінка кричала,
що не хоче помирати.
І лише тоді він почув оголошення. Вони були…
Я теж чула.
Вони казали по гучномовцю: «Всім покинути будівлю».
А Ґреґ був…
Він завжди мав почуття гумору. І він…
Він розмовляв зі мною, а тоді розсміявся.
Почав жартувати:
«Я в курсі, що треба вибратися з будівлі».
І він дуже сильно сміявся,
а потім сказав: «Мушу йти.
Більше не можу розмовляти, бо мені стає важко дихати».
Знаю, офіційно я не є його найближчим родичем.
Ми так і не побралися у Вермонті.
І батьки Тома не…
У них дуже консервативна військова сім'я.
Удають, що мене не існує.
Але ж він саме мені подзвонив
перед смертю.
Мені, а не їм.
На автовідповідач.
Мене не було вдома.
-Мені дуже шкода. -Так.
Я знаю правила.
За законами штату ми були ніким один для одного.
Але я хочу, щоб ви почули його голос.
Привіт, любий.
Гадаю, ти вже чув, який там жах у Нью-Йорку.
Сюди щойно теж врізався літак, у західну частину будівлі.
-Він прошив кільця E та D. -Добре, це…
Можете вимкнути?
Не знаю, чи показують це в новинах.
Досить.
Люблю тебе.
Досить. Не хочу слухати.
Він був цивільним службовцем у Пентагоні.
Вони збиралися оформити цивільний союз, але батьки Тома…
-Навіть не хотіли розмовляти з Ґремом. -І що ти йому сказала?
Сказала, що в законі штату Вірджинія не закріплено статус одностатевих пар,
а наші правила прив'язані саме до них.
От і все. У нас зв'язані руки.
-Ми не можемо влізати… -Чому б не зробити виняток?
Є ще й інші.
Минулого тижня приходила вдова, у якої рак.
Їй треба більше грошей, ніж передбачено правилами, і якомога швидше.
Не можна так вибірково ставитися до різних випадків.
Ми не писатимемо правила для кожного заявника.
-Я знаю, ви сприймаєте особисто… -Ви там не були.
-Ви не чули тих людей. -Ми не психотерапевти.
Правда ж? Це не наша робота.
Я…
Я не кажу, що мені все одно. Це не так.
Як може бути все одно? Тому ми тут.
Але щоб усе працювало, слід бути неупередженим.
Правила встановлені з певної причини. І кінцевий термін теж.
Ось наша робота.
Камілло, ну ж бо, скажи їй.
Пріє.
Гей.
-Привіт. -Усе гаразд?
Так, просто…
Він вважає, я все беру близько до серця.
Та ну, це просто недоречно.
Ні.
Ні, знаєш, він має рацію.
Для мене це особисте. Я…
Якщо я не можу бути безпристрасною, то, може, мені тут не місце.
Я… Мені треба на свіже повітря.
Гаразд.
-Гей. -Що?
До завтра?
Так.
Ґлоріє.
Подзвони в ресторан
й дізнайся, чи Діді з дітьми ще вечеряють.
Дзвонили годину тому.
Їм треба було на поїзд.
Вони просили переказати, що все розуміють.
Добре.
Я розумію, і мені дуже шкода,
але співробітники вже всі пішли.
Приходьте завтра. Я подбаю про те, щоб вас прийняли.
Що таке, Ґлоріє?
Містер Донато, так?
Так, нам призначили зустріч, але ми запізнилися через затори.
Уже нікого немає.
Усі пішли.
Гаразд, я розберуся.
-Проходьте до мого кабінету. -Не я.
Вони.
Отже…
Френк розповідав мені про вашого чоловіка.
-Ніка. -Так.
Френк вважає це шахрайством.
Що це Юдині срібняки для приховання помилок.
Добре, що у вас ширші погляди.
Я просто думаю, що хлопці хотіли б побачити історію батька у вашому звіті,
якщо це можливо.
Звісно.
Ви будете записувати, чи як?
Точно.
Наша стенографістка вже пішла додому.
Ви не можете самі?
Ну…
Зачекайте хвилинку. Ось.
Спочатку…
представтеся.
Гаразд. Карен Донато.
Мій чоловік Нік,
Ніколас Донато, був пожежником у Нью-Йорку.
Пожежна бригада 179 зі Стейтен-Айленду.
Добре.
Ви…
Розкажіть більше про нього.
Може, у вас є список запитань, які ви будете ставити?
Власне, я не… Я сам зазвичай цим не займаюся.
Так, просто… Це важче, ніж я думала.
Так, я розумію.
Якщо вам незручно…
Ми були одружені вісім років, а я не збагну, що сказати.
Ну, він, певно, був хорошим батьком.
Так. Боже, він був чудовим батьком.
Увечері, після роботи,
він кидав м'яча з Ніком-молодшим,
читав Патті книжки.
І навіть був не проти «ка-ка» Тайлера.
-Міняв підгузки без проблем. -Це точно герой.
Так.
Він був для мене всім.
-Можна серветку? -Звісно.
Візьміть.
Дякую.
Усі постійно повторюють, що треба жити далі.
Я не знаю, як це зробити.
-Я ніколи не оговтаюся. -Минуло ще небагато часу.
Ні, ніколи.
-Вибачте. -Ні.
Нічого. Послухайте.
Я хочу сказати, що ви не зобов'язані приймати рішення сьогодні.
Статус одинокої матері…
Ні, я не візьму грошей.
Не зараз, але…
Жодні гроші в світі не зможуть замінити мені Ніка.
-Я не… -Він був у моєму житті.
У нас було стільки…
мрій і планів…
Того, що ми збиралися зробити.
А тепер його немає. Немає.
Він навіть не поснідав. Просто пішов.
Тепер ви пропонуєте мені гроші,
Френк хоче, щоб я здійняла галас,
мені дзвонять адвокати й пропонують позиватися проти всіх.
Телефон просто розривається.
А я чекаю лише на один дзвінок.
Зі звісткою, що знайшли його тіло.
Що його принесуть додому.
Не ображайтеся,
але я просто хочу,
хочу, щоб усі ви припинили мені дзвонити.
Прошу, дайте мені спокій.
Вибачте.
Вибачте, що змарнувала ваш час.
Кенні?
Я сьогодні зустрівся з удовою.
Троє дітей.
Можеш уявити?
Ні.
Я не знав, що їй сказати.
Іноді краще нічого й не говорити.
Цей заблоковано.
Нічого не видно все одно.
Подзвоню, як виберуся.
Люди непритомніють від диму.
Ну все, бувай. Вибач.
Привіт, любий.
Гадаю, ти вже чув, який там жах у Нью-Йорку.
Сюди щойно теж врізався літак, у західну частину будівлі.
ПОЛАГОДІТЬ ФОНД
ЧОМУ ФОНД НЕСПРАВЕДЛИВИЙ?
1. ФОНД КАРАЄ ЛЮДЕЙ,
ЩО ДБАЛИ ПРО БЛИЗЬКИХ.
Це не найкращий варіант для президента
або будь-кого з цього органу. Це останній варіант.
Ми можемо довести,
що Саддам Хусейн, безсумнівно, продовжує
нарощувати запаси зброї масового знищення,
і його бажання та зусилля спрямовані навіть…
Навіть на ядерну зброю.
Але не ми форсуємо це питання.
Президент і його резолюція не форсували це питання.
Його форсує Саддам Хусейн.
І ми будемо…
Експрес прямує до кінцевої зупинки, Пенсильванського вокзалу.
Наступна зупинка: Пенсильванський вокзал.
ПРІЯ КУНДІ, ЕСКВАЙР. KYLE AND MACALLAN
ПОЛАГОДІТЬ ФОНД
ФОНД 11 ВЕРЕСНЯ ВЖЕ СИДИТЬ У ПЕЧІНКАХ?
Найголовніше — це триматися разом.
Бо вони зважатимуть на вас тільки тоді,
коли ви говоритимете як єдине ціле.
-Вибачте, я на секунду. -Звісно.
Ви прийшли. Дякую.
Почнемо за кілька хвилин.
Ворог серед нас.
-Вітаю. Прія Кунді. -Так, я пам'ятаю.
Містер Файнберґ послав вас шпигувати чи послухати?
Власне, він не знає, що я тут.
Для нього краще, щоб ми були просто цифрами, так?
Легше контролювати?
Його правда, так і є.
Я розумію. Так.
Але ви прийшли.
Так. Я читала ваш блог.
Ваша дружина Кетрін працювала в Kyle and MacAllan.
Так.
То була робота її мрії.
Моя теж.
Того тижня…
я мала почати там працювати.
Боже.
Я радий, що ви…
Так.
Можна запитати дещо?
Скільки коштувало б ваше життя згідно з таблицями вашого боса?
Я незаміжня, тож менше, ніж життя Кетрін.
Вважаєте, це справедливо?
-Ні. -Але ваш бос так вважає?
Він вважає, що справедливості не існує.
А ви?
Якщо чесно, я не знаю.
Але я прийшла сюди послухати.
ГРУДЕНЬ 2002 РОКУ
Це свіжі дані? Це…
Упевнені, що свіжі? Підрахунки точні?
Строго кажучи, ми округлили.
Нічого, все гаразд.
У нас ще є рік. Ціла вічність. Думаю,
люди чекають кінцевого терміну. Зараз вони просто уникають цього.
Вони уникають не цього, вони уникають нас.
Погляньте на це.
Так. «Полагодіть Фонд». Пам'ятаю, аякже.
Це мій приятель. Мій друг із мерії.
Його вебсайт щодня переглядає вдвічі більше людей, ніж наш.
У нього список розсилки більш ніж на 7000 імен.
Як і телефонна книга.
Я ходила до нього.
Я їй дозволила.
Слухайте, він лідер.
Він критикан.
Він здобуває довіру людей.
Будь-який рівень доходу, рятувальники… Це те, що ми мали б робити.
Якщо він скаже, вони всі підуть позиватися.
Чого він хоче?
Вам краще спитати особисто.
Чарлзе.
Містере Файнберґ.
Вибачте, що вони не вимкнули музику.
-Заспокоює. -Так.
Так, трупа з Лінкольн-центру, якщо не помиляюся.
Бартолі була незрівнянна.
Ого, то ви шанувальник опери. Я був у раді того року.
Моя дружина Кетрін, вона…
Вона співала сопрано в самодіяльному гастролюючому хорі.
Я тенор. Так ми й познайомилися.
У неї, певно, був дуже гарний голос.
Так.
Це вплинуло б на ваші розрахунки?
Ви читали мій сайт?
Мушу визнати, що ні, бо я не дуже з комп'ютерами.
Цим займаються мої співробітники,
і вони кажуть, що ви дуже розумна людина.
Наскільки я розумію,
ви користуєтеся певним авторитетом
серед людей, яким ми допомагаємо.
Це добре. Чудово.
-Ми можемо поговорити? -Тому я і тут.
Скажіть, чого ви хочете.
Ми могли б внести певні корективи.
Могли б підвищити базовий рівень.
То ви думаєте, що це все через гроші?
Так, звісно.
Що це жадібність?
Ні. Не жадібність.
Гроші — так. Жадібність — ні.
Гроші годують
і дають дах над головою.
Тут немає нічого брудного або принизливого,
але не треба вдавати, що це не має значення. Має.
Це допомагає іти вперед.
Кому?
-Що значить «кому»? -Ви знаєте ім'я хоча б однієї людини?
Ви особисто спілкувалися з кимось?
Власне, спілкувався.
І яка їхня ціна?
Тепер ви заговорили про цифри,
і, знаєте, удавати…
Викиньте це.
Викинути що?
-Викиньте свою формулу. -Не можу.
Треба спиратися на щось раціональне.
Ясно. Я розумію.
Але моя дружина — це не статистика.
Ні, точно ні.
Але ми маємо дотримуватися певних правил.
Гаразд. Чи допоможуть ваші правила Ґрему Моррісу?
Ґрем Морріс. Його партнер помер за два тижні до одруження,
але ваш фонд виплатить усе батькам,
що засуджували його життя.
-Пригадую його. -Вони стали чужими.
Геть чужими, містере Файнберґ. Хіба це справедливо?
У нас суто адміністративні функції.
Обговоримо розділ ваших правил,
що визнає лише ті ушкодження, яких люди зазнали одразу.
На наші зустрічі приходять ліквідатори.
У них поліпи через азбест.
Я думаю, що…
Вони знаходилися там тижнями, дихаючи цим лайном.
Та згідно з вашими правилами,
якщо їх не було на тому місці впродовж трьох днів після нападу…
Ми маємо десь провести межу.
Якщо виплачувати компенсації кожному, хто постраждав там…
Де ж буде кінець? Розумієте?
Не знаю, це ви скажіть.
Це залежить від вас.
За законом ви як управитель Фонду можете діяти на свій розсуд, хіба ні?
-Так. -Добре.
А ще несу відповідальність. Перед платниками податків,
за неупередженість.
Я не можу порушувати правила у кожній нестандартній ситуації.
Чому ні?
Конгрес от зміг.
Знаєте, що зміг.
За законом ми могли довести дві авіакомпанії позовами до банкрутства,
але Конгрес його миттю переписав,
за один день.
Чому?
Бо їх попросили великі корпорації.
Але коли 7000 громадян приходять і чекають від вас поваги,
чекають ставлення до себе не як до цифр у таблиці,
ви поводитеся, ніби закон писаний на горі Синай.
Прошу, не треба, містере Файнберґ.
Не кажіть, що не можете дати нам бажане.
Просто скажіть, що ми не в пріоритеті.
Зізнайтеся в цьому,
хоча б собі.
Сюди.
-Алло? -Це Кеннет Файнберґ?
Іди сюди. Чорт.
-Алло? -Так, вітаю. Це Кеннет Файнберґ?
Так. Із ким я говорю?
Барт Катберт, сер.
Ми незнайомі.
Я представляю заявника вашого фонду.
Це мій особистий номер.
Справи фонду вирішуються через офіс.
Так, я дзвонив. Ваш співробітник сказав,
що ви мали особисту зустріч по цій справі.
Це молода жінка на ім'я Карен Донато.
Удова Ніколаса?
Так, ми говорили з нею.
Він був пожежником, мав трьох синів у віці вісім, шість і чотири роки.
-Слухайте… -У чому справа?
Це незвична ситуація, знаєте.
Містере Файнберґ, я не хочу завдавати вам клопоту.
Кен. Ні, пусте. Я вже звик.
Гаразд. Отже, Кене, моя клієнтка, Мелані Вейл,
була коханкою містера Донато.
-Я не… Я не певний, що розчув. -Ви все правильно розчули.
Мелані Вейл і Нік Донато мають двох дочок,
яким був рік і три роки відповідно на момент атаки.
Результати ДНК-тесту підтверджують батьківство.
Моя секретарка може надіслати їх факсом до вас.
Містере Файнберґ?
Так.
Гаразд. Я чекатиму на документи.
Як я казав, я не хочу завдавати проблем.
Просто, підраховуючи виплати за життя містера Донато,
слід пам'ятати не про трьох, а про п'ятьох дітей.
Чекаю вашої відповіді.
Добрий день.
В офісі сказали, що ви хочете ще щось запитати про Ніка.
Так. Це насправді більше для звітності.
Я вже казала, що не візьму грошей.
-Звісно. Так. -Добре.
Лише погляньте. Ваші весільні фотографії.
Ні.
Це для вигляду.
Справжнє було в ратуші.
Перш ніж я роздулася, як бульбашка.
Я казала йому, що мені не потрібно нічого надзвичайного, розкішного,
щоб довести його любов до мене, але…
Знаєте, він працював у дві зміни весь рік.
Він не взяв би ані цента від моєї сім'ї або від будь-кого.
Лише заради цього фото на стіні.
Таким він був.
Це, мабуть, Нікі-молодший у животі?
Ні.
То була дівчинка. Ми її втратили. Вона народилася передчасно.
-Мені шкода. -Нічого.
Іден.
Зазвичай чоловіки не хочуть доньок, але Нікі завжди хотів.
Привіт.
Не треба було приходити.
Вибачте.
Ти не зобов'язаний.
-Я приніс дітям пластівці. -Дякую.
Гей!
-Я зараз повернуся. Вибачте. -Звісно.
Вітаю, Френку.
Я просто хотів
обговорити заяву щодо Ніка.
Я вже казав вам, що ми не подамо її.
Так, я знаю, звісно. Але я просто…
Знаєте, якщо Карен усе ж вирішить…
Зараз я… Я можу показати вам дещо?
Це… Я хочу показати це число.
Це лише…
Це попередній розрахунок. Тобто…
Я знаю, що означає «попередній».
Ви з Ніком були дуже близькі.
Так.
Він був моїм братиком.
Тому я припускаю,
що ви б знали,
якби було щось, що Нік
хотів би приховати від Карен.
Мій брат був сім'янином.
Звісно. Так, звісно.
Ми нічого не підпишемо.
Френку, це гроші для цих хлопців.
Без податків. Уряд не щодня…
Нікі помер через таких, як ви, хто наклав лапу на фінанси.
Гадаєте, можете прийти сюди й усе виправити,
кинувши гроші на його могилу?
Забирайтеся з його дому.
Гаразд.
Дивіться, це Том-молодший.
Він виглядає старшим, хіба ні?
Том-молодший — той, що не в формі. Він був цивільним службовцем.
Його брат, Дейв, повернувся до армії, щоб боротися за нього.
Дуже хоробрий вчинок.
Між ними було лише 11 місяців різниці.
Достоту схожі, мов дві краплі води.
Я мала нагоду зустрітися з партнером Тома, Ґремом Моррісом.
-Цим шукачем легкої наживи? -Томе.
Мій чоловік хоче сказати, що ця людина бреше.
Вони з Томом жили разом. Він каже, що вони планували…
Вони знімали разом квартиру.
У Тома були дівчата. Він би…
-Місіс…? -Байрос.
Місіс Байрос, цей хлопець
був давно закоханий у нашого сина.
Він намагався піймати його на гачок, але Том…
Ми знали свого сина.
Зараз ці хлопці просто повилазили з усіх щілин.
Упевнений, у вас було багато таких.
Мені так не здалося.
Хіба так не буває завжди?
Подейкують, що ваші показники трохи буксують.
Ще повно часу.
У вас було повно часу, і скільки людей погодилися? 900?
Цього недостатньо, Кене.
Знаєш, я…
Я тут побалакав з твоїм другом, Чарлзом Волфом.
Волф? Що ж, удачі.
Він бореться за тих, кого «обділили».
Він не допомагає багатіям багатіти.
Саме через такі обвинувачення тебе й називають «бездушним».
Це неважливо.
Хай там як, я наголосив, що в нас чимало спільного.
Приплив піднімає всі човни.
Не знаю, чи доречна ця метафора.
Але справа в тому, що якщо до нас приєднаються його прибічники,
у нас буде достатньо людей для позову.
Зажди-но.
Погрожуєш колективним позовом?
Ні, я пропоную тобі допомогу.
Маячня.
Ти можеш піти на ризик,
виграти або програти в суді в наступні 15 років.
Більшість цих людей — ні.
З усією повагою, не ти спілкувався з ними, а твої співробітники.
І в мене є для тебе новини.
Вони тебе ненавидять.
Можливо, так, можливо, ні.
Я пропоную їм вибір,
і зараз я по-дружньому пропоную тобі те саме.
Підніми рівень виплат за топ-менеджерів, і я приведу всіх до твого фонду.
Принесу на блюдечку.
Переможемо разом, Кене.
Це найсвіжіші дані, Кене?
П'ятнадцять відсотків?
Джоне, ще чотири місяці до встановленого законом терміну,
і я впевнений у результаті.
Знаю.
Упевнений.
Компанії починають нервуватися.
Джоне, я не знав, що тут зустріч із лобістами авіакомпаній.
Я лише слухач.
Ми чули, що Лі Квінн планує позов,
якщо ви не дасте більше грошей «топам».
Слухайте, проблема не у Квінні.
Ви дійсно хочете змінити закон, щоб допомогти людям?
Є повно рятувальників і пожежників.
Вони дихали токсичними хімікатами й захворіли не одразу.
-Цей закон не враховує їх. -Ні.
Це буде непродуктивно.
Як щось змінити, все повернуть до Конгресу на час суспільного обговорення.
-Ви колись стикалися з обговореннями? -Ні.
Вони будуть ораторствувати ще десять місяців після скасування закону.
Усій економіці гаплик.
Ніхто нічого не отримає, і переобрані теж.
Тож так…
Ні.
Квінн думає лише про верхівку,
бо з того він матиме зиск.
-Його позов буде проблемою. -Я працюю для платників податків.
Ми теж платимо податки.
Так, але вам не доводиться дивитися жертвам у вічі.
Як управитель Фонду ви маєте широкі повноваження,
навіть у рамках формули.
Ми лише просимо використати їх, щоб задовольнити Квінна.
Я ж казав, Кене, я тут нейтральна сторона.
Що б ви не вирішили, Мін'юст на вашому боці.
ПРИСВЯТА 11 ВЕРЕСНЯ
Я втратила голос
Я загубила сережку
Я втратила батька
Я втратила голос
Я загубила квиток
Я загубила валізу
Я втратила мапу
Я остовпіла
Я втратила шлях
Я втратила мову
Я загубила шкарпетку
Я загубила парасолю
Я загубила шкарпетку
Я втратила зуб
Я втратила зуби
Я загубила мапу
Я втратила собаку
Я загубила сережку
Я втратила батька
Я втратила голос
Я загубила квиток
Я загубила ключі
Я загубила мапу
Я остовпіла
Я втратила шлях
Я втратила мову
Я впала духом
Я втратила віру
Я втратила вагу
Я втратила план
Я втратила руку
Я збожеволіла
Я втратила будинок
Я втратила час
Я втратила шлях
Я загубила книгу
Містере Файнберґ?
Так і думав, що зустріну вас тут.
-Вітаю, містере Волф. -Вітаю.
Думаю, Кетрін би оцінила ці сучасні штуки, але я не…
Я не розумію музику, яку треба
слухати із зусиллям. Скажіть?
Так. З Пуччині все не так.
Хоч у чомусь ми згодні.
Я думав, ви будете на почесному місці.
-Усе так погано? -Так.
Знаєте…
Я взявся за це, бо справді вірив,
що можу бути корисним своїй країні у важкий час. Правда.
Можливо, почасти це его,
але… є як є.
До нас приєдналися 1100 сімей,
а ще є 6000.
Ну от…
Зрозумійте, я знаю, що Фонд неідеальний.
Є люди, які просто не вписуються в ті правила, що ми створили.
Я це знаю.
Якщо чесно, я не знаю,
що робити.
Пам'ятайте, що ви не міст.
Гаразд.
-Наче печиво з передбаченням. -Ні.
Ми з Кетрін
колись жили в місті у північній частині штату Нью-Йорк. Ітака.
І там був дуже гарний міст.
Часів Депресії. Гарний. Як на мене — гарний.
Забудовники вирішили його знести,
бо збиралися прокласти там трасу.
Я звернувся до міської ради,
я витратив два роки й усі наші заощадження
у боротьбі за цей шмат бетону.
І коли його знесли,
я кілька тижнів сидів удома, журячись
і жаліючи себе.
А тоді Кетрін
одного дня поглянула на мене та промовила ці слова.
«Ти не міст».
Його зруйновано,
а мене — ні.
Я ще тут.
Борюся за чергову програшну справу, але…
-Боретеся проти мене. -Ні.
Ні, це… Я нічого не маю проти вас особисто, містере Файнберґ.
-Слухайте… -Зрозумійте це.
-Добре. -Добре?
Я просто… Слухайте, я, можливо, все зіпсував.
Дуже вірогідно.
Та якщо зараз я спробую все виправити,
якщо офіційно заявлю, що потрібні поправки,
повірте, суди повернуть усе до Конгресу, і цей проєкт помре.
Ніхто нічого не отримає. Нуль.
-Тоді так тому й бути. -Чому?
-Бо фонд неідеальний? -Ні.
Бо він несправедливий.
Але я цього не можу змінити.
Щось має змінитися. Знайдіть, що саме.
ТЕРМІН: 22,12.2003
КАНДИДАТІВ: 7631. ПОДАНО ЗАЯВ: 1375
ПРИЄДНАЛИСЯ: 18%, МЕТА: 80%
УТРИМАЛИСЯ, НЬЮ-ЙОРК
ВИПИСКА ЗА МІСЯЦЬ. ПОТОЧНИЙ БАЛАНС: 4384,28
УТРИМАЛИСЯ, НЬЮ-ЙОРК
Припинити пошуки. Я його знайшла.
Ви тут спали?
Здається, так.
Я переглядав справи тих, хто не приєднався.
А що там із… Тією справою з цивільним союзом, яку ти ведеш?
Таких десятки.
Для жителів Нью-Йорка це не буде проблемою:
Патакі щойно надав право на подружні пільги
в разі смерті партнера в одностатевій парі.
Та на Вірджинію це не поширюється.
То подзвонимо губернаторові?
Ми не можемо допомогти всім, хто має особливі потреби.
Ми все ще маємо дотримуватися меж, але це початок.
Це те, що стосується цивільного союзу.
А от із тими бідними рятувальниками складніше.
Вони не одразу дізналися, що хворі.
-Поглянь. Це… -Кене.
Знаю. Нас піддадуть критиці.
Доведеться забути про формулу.
-Кене… -Я знаю.
Знаю. Ми заблукали в лісі. Так і має бути.
Як візьмемося, маємо пройти весь шлях. Не спинятися напівдорозі.
Ми розглядатимемо кожний випадок окремо.
Якщо вони не схочуть піти до нас, тоді ми підемо до них.
Розумієте? Добре.
Що? Вам не подобається.
Ми в захваті.
Добре.
Гаразд, домовтеся про зустрічі. А я вип'ю кави.
Ми з іще кількома кремезними чоловіками
зламали двері, щоб усі змогли вибратися.
Тоді все й сталося.
Через кисень спалахнуло пальне, і…
от і все.
Ти вважаєш себе сильним.
Думаєш, що витримаєш будь-що.
А тоді ти дивишся у вічі дітям п'яти й шести років
і кажеш їм, що…
Що ти брехав,
що мама не повернеться додому.
…і запитав мене, чи носить він обручку, а я відповіла: «Ні, а що?»
Вам щось потрібно?
Я просто хотів приєднатися,
можливо, послухати, але…
Сандро, ви не проти?
Продовжуйте. Як будете готові.
Коли він літав у навчальних чи робочих справах,
я запитувала про маршрут.
Мені було трохи легше дихати,
коли я знала, що його літак…
приземлився.
Лише батькам відоме це почуття…
І я ніколи не відчую його знову.
Це мушка для риболовлі.
Він робив…
Ми робили їх разом.
Ми з дружиною хочемо, щоб вона була у вас.
Що ж, дякую.
Дякую.
Нам сказали, що в нього обгоріло 90% тіла,
а тому він може виглядати не таким, яким ми його знаємо.
А потім подзвонили від судово-медичного експерта.
Сказали, сталася плутанина,
і ми маємо зробити інше впізнання.
Як виявилося, ми чотири дні сиділи
біля ліжка незнайомця…
поки Алекс…
поки він помирав.
Знаєте, ми з дружиною думали:
«Боже, бідні люди».
Бо спершу ти думаєш, що це сталося з кимось іншим.
А потім, через кілька годин,
вони, звісно ж, підтвердили, що вона була там на зустрічі.
Ми зрозуміли, що нас це також зачепило.
Це нас приголомшило.
Звісно. Мені шкода.
Я була на 85-му поверсі.
Ми рано почали спускатися сходами.
Звіть мене Джин.
Джин, розкажіть про свого сина.
Коли він переїхав з Айови?
У 1997 році.
Він одразу отримав роботу аналітика.
Був просто в захваті.
Вирішувати вам,
але я б радив узяти те, пропонує уряд.
-Я відчув сильну тривогу. -Джеррі.
Я не знаю. Я взагалі мало сплю.
-Так, уявити не можу. -Мені довелося поїхати з Нью-Йорка.
Не міг дивитися на діру в обрисах міста.
Я хочу зробити все можливе, щоб прискорити цей процес.
-Ну, Флорида — це чудово. -Так.
«Здається, ніби в мене немає жодних почуттів,
але в душі їх вир.
В душі я хочу виплеснути емоції і говорити з усіма
про те, що я тримаю в собі.
Сказати, скільки в мені болю,
який я відчуваю тиск.
Я маю стримувати свої емоції».
Я маю допомагати їм, бути сильним заради них,
але й заради себе також.
Батьку це добре вдавалося. Я маю стати схожим на нього».
1 ГРУДНЯ 2003 РОКУ, ТРИ ТИЖНІ ДО КІНЦЕВОГО ТЕРМІНУ
КАНДИДАТІВ: 7631, ЗАЯВ: 2783
ЗАЯВ: 36%, МЕТА: 80%
Цього недостатньо.
Треба продовжувати, аж до кінцевого терміну.
Може, розповсюдити інформацію, зробити публічну заяву?
Ні.
Якщо оголосити публічно, це виглядатиме
як зміна процедури, і тоді закон повернуть до Конгресу…
ПЕНТАГОН, ПЕРШИЙ ПОВЕРХ, ЗАХІД
А якщо оголосить хтось інший?
То ви зустрічаєтеся з людьми.
Так.
Чув, ви казали їм, що позбулися формули.
Ні. Закон дає мені свободу дій, про що мені дехто нагадав.
Тож я нею скористаюся.
Я обіцяю, якщо люди приєднаються до нас, я зроблю все можливе, аби їм допомогти.
Тобто гарантії — це ваше слово?
Чарлзе. Я маю на увазі…
Що?
Ні, вибачте.
Містере Файнберґ, ви два роки казали нам,
що ви лише «обчислювальна машина» уряду,
а тепер просите нас про довіру?
Ні, я прошу саме вас.
Ви вже заслужили їхню довіру.
Допоможіть їм повірити й мені.
Ви просто хочете виграти?
Ні, я намагаюся все виправити.
Коли ви даєте свідчення для Лі Квінна?
У понеділок.
Він скаже вам, що ви хотіли дітей.
Сорокарічна заміжня жінка, що була при надії
або навіть просто намагалася завагітніти —
і покриття збитків стрімко зростає.
Дуже сильно. До небес.
Квінн навчить, як діяти на кожному етапі.
Коли заплакати, коли мають тремтіти губи.
Як ви знаєте?
Бо ми з ним однакові.
Це те, що зробив би я.
10 ГРУДНЯ 2003 РОКУ, 13 ДНІВ ДО КІНЦЕВОГО ТЕРМІНУ
Ешкрофт не прийшов на зустріч?
На нього теж тиснуть.
Гадаєш, це послання?
«Дай Квінну те, чого він хоче»?
Я цього не пропоную.
Ще є час. Ти завжди казав, що всі прийдуть під кінець.
А якщо я помиляюся?
А якщо я помиляюся, Камілло?
Вибач.
Ти зробила все можливе. Усі зробили все можливе.
Кене, вам дзвонять.
Адвокат із Квінза.
На ім'я Катберт.
-Хай залишить повідомлення. -Він уже три залишив. Щодо справи Донато.
Каже: якщо ви не скажете вдові, це зробить він,
і дає вам час до завтра.
Кене?
Візьміть мою сумку з багажника.
Ходімо, хлопці. Час додому.
Карен немає вдома.
Вона казала, що ви дзвонили.
І не сказали, нащо.
Коли вона повернеться?
Приберіть свою чекову книжку. Ми приєднуємося до позову.
Робіть, що вважаєте за потрібне.
Так. Але ви все знаєте краще, еге ж?
Ні, я не робитиму припущень і не засуджуватиму.
Маячня.
Вона віддана мертвому хлопцеві, і ви не уявляєте, чому.
Френку, субота — кінцевий термін подання заяв,
і після того ви мене більше не побачите.
Ви вперше сказали щось, що я радий чути.
Однак я все ще маю поговорити з Карен.
Як я вже казав, її немає вдома.
Скажіть мені, я їй перекажу.
Не думаю, що перекажете, Френку.
Власне, я думаю, ви вже знаєте.
Вам не потрібно його більше захищати. Ніка вже немає.
Ви не знаєте Ніка. Він був хорошою людиною.
Справа не в Ніку.
Він повернувся за мною.
У вежу.
-Ви це знали? -Ні.
Наскільки я знаю, він чув наказ про евакуацію,
але сказав: «До біса, там мій брат».
Він помер, пробуючи мене врятувати, а я маю…
Я маю забути про це?
У вас є родина?
Якщо ви помрете завтра, що найгірше про вас дізнаються?
-Може, ви теж не дуже й герой. -Я не герой.
Так. А от Нік ним був.
Нік був. Він був сім'янином. Він був хорошою людиною.
Саме тому він хотів би, щоб про його дітей подбали.
Всіх його дітей.
Френку, на вашому місці,
чесно,
я б не знав, що робити.
Не можу уявити.
Я, певно, хотів би засудити всіх під три чорти.
Але ви не єдині, хто залишився без нього.
Я знаю, що ви це знаєте.
Тій сім'ї потрібні гроші, щоб рухатися вперед.
Думаю, вони заслуговують на це,
і, мені здається, Нік теж би так вважав.
Тому я…
Я вважатиму їх бенефіціарами на рівних умовах.
Я подумав, що Карен має знати.
І я хотів сказати їй особисто,
поки вона не дізналася сама з відкритих джерел.
Як їх звуть?
-Карен, іди до будинку. -Ні.
Я хочу знати.
Дженна й Белл.
Він завжди хотів дочку.
Задоволені?
19 ГРУДНЯ 2003 РОКУ, П'ЯТЬ ДНІВ ДО КІНЦЕВОГО ТЕРМІНУ
КАНДИДАТІВ: 7631, ЗАЯВ: 3892
ЗАЯВ: 51%, МЕТА: 80%
Пошту привезли.
-Ви всі разом підписуватимете? -Я підпишу.
На що схоже? Скільки?
-Скільки в тебе? -Тридцять. Може, 40.
У мене теж.
Мені шкода.
Ти зробив, що міг.
Невже?
Мені все одно шкода.
Ти просто ставиш запитання?
Один, два, три, чотири, п'ять.
Ти забагато працюєш, Кене.
-Замов собі випити. -Ні, все гаразд.
Повернемося до цього.
Не думай, що я цього не поважаю. Весь твій хрестовий похід.
-Це не так. -Ні, я знаю.
Ти Робін Гуд. Вирішуєш проблеми кожного,
справа за справою.
Ти отруїв колодязь.
Так, Лі.
Ти отруїв колодязь. Зіграв на страхах,
болі й гніві,
недовірі до уряду,
змусивши діяти всупереч власним інтересам.
Слухай, сьогодні день народження моєї доньки.
Я замовив кейтеринг.
-Ти згодний з цими сумами чи як? -Дай ручку.
Слухай, я знаю, це боляче,
але наша мета — не справедливість.
А закінчити й рухатися далі.
Що?
Це мої слова.
Так, цілком можливо.
Ти завжди був моїм героєм, Кене.
Я бачив, як ти вів дискусії у присутності Фулда в 1984 році.
Тоді в тебе ще було волосся.
Навряд чи ти сам вірив хоч слову, але ж як то було гарно.
Що ти робиш? Кене.
Не будь дурнем.
Кене.
Чого ти.
Пошукай деінде, Лі.
Кене.
Кене!
Кене.
-Що тут відбувається? -Сім'ї.
І так увесь ранок. Хтось дзвонить, хтось приходить.
Усі хочуть особистої зустрічі.
Чому?
«Багато хто з нас уже спілкувався з містером Файнберґом особисто.
Ми казали, що переймаємося не через гроші.
Ми хочемо, щоб система, наш власний уряд ставився до нас гідно, з повагою.
Я не знаю щодо системи,
але я врешті повірив у містера Файнберґа.
Тому я з задоволенням повідомляю, що Фонд полагоджено».
Уже 65%.
Боже.
Гаразд, продовжуймо працювати.
-Ми справді це робимо. -Ви молодці.
Так, я ще дивлюся.
-Напишіть ваш номер отут. -Так.
Зможете принести до третьої?
Це Річмонд?
-Віддайте одразу, як закінчите. -Так.
Так, знаю, що ваші діти скоро підуть до школи.
Якщо хочете, ми можемо перенаправити платіж
безпосередньо для сплати за навчання.
Це може бути зручно.
Що скажете?
Я можу надіслати документи факсом до копіювального центру.
Є такий поруч із вами?
Знаєте що? Я сам пошукаю.
Ви досі на Артур-авеню?
Вітаю.
Чарлзе.
Мені час іти.
-Був радий зустрічі. -Взаємно.
Ось.
На третій сторінці досі є одрук.
Ми займемося цим.
До речі, ви помилялися щодо Лі Квінна.
Він не намагався вас підготувати?
Намагався.
Але ви з ним зовсім не схожі.
Бувайте, містере Файнберґ.
Кене.
Ні, місіс Бенсон. Я особисто займаюся вашою заявою.
Я знаю, що виникла проблема зі страхуванням життя вашого чоловіка.
Я погрався з цифрами
й хочу вам дещо запропонувати.
Гадаю, вам сподобається.
Ми хочемо впевнитися, що у вас усе готово.
Мені здається, що тут усе правильно.
Мені хтось допоможе?
Є ще внизу, у вантажівці.
Будь ласка, порахуйте. Дякую.
Гаразд. Поїхали, вперед.
Уперед.
Ну, що виходить?
Наразі трохи більше 95%.
Подзвонимо президентові?
Ходімо нап'ємося.
Ходімо нап'ємося з президентом.
Так.
Містере Морріс, це Камілла Байрос із Фонду 11 вересня.
Упевнена, що ви чули новини.
Ви маєте знати, що завдяки вашій справі
ми допомогли великій кількості людей
у Нью-Йорку, що мають подібні стосунки.
Але…
На жаль,
через ставлення батьків Тома й закони штату Вірджинія
ми не змогли допомогти вам.
Мені дуже шкода.
Знаю, що це не втішає.
Вибачте, сер.
Вітаю. Я просто…
Я хочу поговорити з ним, швидко.
Вітаю, містере Файнберґ. Я…
-Я хочу вибачитися. -Ідіть сюди.
Я…
Я просто…
Я не хотіла знати.
Я не дурепа.
Розумієте?
Йому дзвонили після вечері,
він казав, що це Френк,
пожежа третьої категорії у місті абощо.
Цілував мене на прощання,
а я вдавала, ніби не знаю, що він бреше.
Потім я була з Айрін,
а Френк приходив додому після вечора з хлопцями.
І я питала: «Що там з пожежею третьої категорії?».
Він дивився на мене
з геть незворушним обличчям і казав:
«Нікі все підчищає.
Він сьогодні був героєм.
Бачила б ти його.
Це займе час, тож не чекай».
Знаєте, я не ненавиджу Френка через це.
Бо Нікі був його молодшим братом.
Я не хотіла, щоб він помер.
Звісно, що ні.
Але її я раніше проклинала.
Ви не зробили нічого поганого, Карен.
Ні, Господь випробовує нас.
Ні, це не ваша провина.
Ви подбаєте, аби вони мали все необхідне?
Його дівчатка?
Так.
Фонд компенсацій постраждалим під час терактів 11 вересня
був єдиним прикладом такого фонду в історії США.
Зрештою до нього приєдналися 97% правомочних заявників.
Більш ніж 7 мільярдів доларів було виплачено з бюджету 5560 людям.
Лише 94 людини відмовилися від компенсацій.
Хоча формально Фонд припинив існування в 2003 році,
нові фонди з іншими управителями
створювалися у 2011, а також у 2019 роках
у відповідь на вимоги суспільства щодо підтримки рятувальників
та інших людей, що мали пізніше проблеми зі здоров'ям.
Кен і Камілла надалі керували фондами компенсацій
від імені десятків тисяч постраждалих у різних справах:
убивства в університеті Вірджинії, Deepwater Horizon,
стрілянина в Орорі й школі «Сенді-Гук»,
марафон у Бостоні, замки запалювання GM, стрілянина в нічному клубі в Орландо,
сексуальна наруга священників,
стрілянина в синагозі Піттсбурга «Дерево життя»,
авіакатастрофи Boeing 737 MAX в Індонезії й Ефіопії,
стрілянина у Дейтоні.
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Переклад субтитрів: Анастасія Малицька