Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
EMMA GALE FORELSKER SIG AF SOPHIE BROWN
"Tror du på kærlighed ved første blik?"
"Det gør jeg heller ikke."
De ord startede hele Emma Gales succeshistorie.
Og i 20 år og 12 romaner virkede det, som om intet kunne gå galt.
Før nu.
Ms. Brown, velkommen til The Drew Barrymore Show.
Tak.
Kan jeg ikke bare gå hjem og vente, til det her er drevet over?
Det her driver ikke over. Det er en kategori fem.
Ved du, hvor mange, der hader dig på grund af den bog?
Mange?
Det er showtime.
-Jeg troede, du var min ven. -Lige nu er jeg din agent.
Så gå ud og charmer dem alle sammen.
Prøv på ikke at se så høj ud.
Det er intimiderende.
Det er muligt, du ikke har læst en Sophie Brown-roman,
men tro mig, du kender en, der har, og jeg har nogle spørgsmål til hende.
Byd velkommen til min gode ven og bestseller-forfatteren, Sophie Brown!
Tak.
-Hej. -Hej.
Tak for invitationen. Tænk, at jeg nåede frem i live.
Det gjorde jeg knap nok.
Hvis seerne undrer sig over, hvad vi taler om,
så har Sophie Brown en masse vrede fans derude.
Du mener nok tidligere fans.
Vi er nok i syv sind om slutningen på din sidste bog.
Jeg ved, at Winston i bogen charmerede mange af læserne.
Hvorfor i alverden tog du så livet af ham?
Dine læsere elskede Winston.
Måske kendte de ham ikke, som jeg gjorde.
Det ender ikke altid lykkeligt.
Jeg gør det normalt ikke det her, men jeg er enig med fansene derude.
Han fortjente ikke at falde ned ad trappen.
Er du på deres side?
Du myrdede en mand, jeg var forelsket i. Hvad giver dig retten til at fjerne ham?
Jeg er forfatteren.
Ja, men måske har du svært ved
at adskille dit virkelige liv fra fiktionen i dine bøger.
-Hvad? -Du har haft et svært år.
Din mand forlod dig. Du gennemgik en slem skilsmisse.
Men Winston er en fiktiv karakter.
-Var han det? -Ja.
Og du burde være glad for, det var en hurtig død.
Jeg kunne have forlænget den med ti sider.
Jeg kunne have trukket ham bag en bil eller forgiftet ham med kviksølv.
Jeg kunne have hakket ham i bittesmå stykker
og kastet ham for hajerne!
Vi er straks tilbage.
Jeg blev forfatter for at kunne skrive i pyjamas, ikke blive svinet til af folk.
Jeg troede, det var på grund af morfar.
Du sad i barbersalonen og hørte hans historier.
Ja.
Om slottet.
Om Skotland.
Han sagde, han sneg sig ind engang.
Ja.
Den fortalte han ofte.
Klarer du den? Jeg kan komme næste weekend.
Absolut ikke. Du bliver på skolen. Bare rolig, jeg klarer det her.
Okay.
Jeg må glemme Emma Gale-fiaskoen et stykke tid.
Jeg må tage væk.
Dun Dunbar.
Slottet.
Jeg tager til Skotland.
Det ligger fjernt, der er stille, og ingen kender mig der.
Mor, det er alle tiders. Endelig tager du en ferie.
Det er ikke en ferie.
En arbejdsrejse.
Indtil den dårlige presse forsvinder. Jeg kan skrive den nye Emma Gale,
bringe Winston tilbage, og alt bliver normalt igen.
Lov mig i det mindste at se slottet.
Det lover jeg.
Det er mig.
Du er amerikaner.
Ja.
Det har ingen fortalt mig.
Hvorfra?
Hvor kommer du fra?
Nej.
Det her er al min bagage.
Intet problem.
Tak.
FARVEL EMMA GALE
VELKOMMEN TIL DUNBAR BEFOLKNING 153
BLØDE SENGE, SKOTSK MORGENMAD, LOKAL VIDEN
GOD MAD, VARM VELKOMST
Hamish, nej!
Hamish, hold op!
Det var godt, du stod der.
Han kan normalt ikke lide fremmede.
Det kan du heller ikke, fjog.
Tak.
Nyd dit ophold.
Hej. Er du velkomstkomitéen?
Hej. Kan jeg hjælpe?
Jeg tjekker ind.
Fint. Kom med.
Er det ikke Sophie Brown?
I vores lille landsby? Vær ikke dum.
-Velkommen til landsbykroen. -Tak.
Jeg har en reservation. Sophie Brown.
Sophie Brown, forfatteren?
Jeg ved ikke, om jeg skal indrømme det, men ja.
Jeg har læst alle dine bøger. Og lige afsluttet den sidste.
Hvor skønt.
-Må jeg spørge om noget? -Ja.
Hvorfor var du så længe om at dræbe Winston?
-Hvad? -Jeg håbede på det i første bind.
Jeg kunne ikke lide den skid. Alt for perfekt.
Ved du hvad? Det kunne jeg heller ikke.
-Pokkers. -Pokkers.
-Jeg dræbte ham. -Godt for dig, Sophie Brown.
Skid. Kalder du ham andre ting?
Det er pragtfuldt.
Det er pænt sagt. Det er sikkert ikke, hvad du er vant til.
Faktisk så var det lige, hvad jeg håbede på.
-Er Dun Dunbar Castle i nærheden? -Det er lige over bakken.
Ring, hvis De mangler noget, ms. Brown.
Og kald mig Sophie.
Maisie.
-Hyggeligt at møde dig. -I lige måde.
Skotland? Virkelig? Hvorfor talte du ikke med mig først?
Fordi du ville have talt mig fra det.
-Hvor længe har vi kendt hinanden? -Alt for længe.
Siden side et, bog fire. Har jeg styret dig i den gale retning?
-Titlen på bog seks. -Bortset fra det!
-Bare rolig. Jeg er her for at skrive. -Godt, hvornår ser jeg nogle sider?
Snart. Den skriver næsten sig selv.
-Farvel. -Farvel.
Gavebutikken er lige her.
Nej, tak.
I går glip af gavebutikken.
Nej? I vil da ikke gå uden en souvenir.
Nej, tak.
Kilte, viskestykker, bordskånere? Alt sammen med klanens våbenskjold.
Selvfølgelig.
Jeg ønsker jer en hurtig rejse.
Har du noget i tankerne?
Flere ting.
Måske kunne en af dem være at reparere døren til biblioteket.
-Det er svært at få folk ind. -Det er endnu sværere at få dem ud.
Dav.
Hej.
-Arbejder du også her? -Hvor de vil have mig.
Du gik glip af rundvisningen. Den næste er på torsdag.
Må jeg bare gå lidt rundt alene?
Det er desværre ikke…
Det er okay. Jeg giver hende en rundvisning.
-Jeg vil ikke give dig problemer. -Jeg tager chancen.
Denne vej.
Der er mere end 3000 slotte i Skotland.
Nogle stammer fra 1300-tallet.
De mægtige damer bærer på en stolt historie
om dem, der boede, arbejdede og kæmpede her.
Se den trappe.
Ja, det er en ud af fem.
Hvad er der deroppe?
Første sal.
Det her er musikrummet, hvor den tredje hertuginde skrev en digtsamling.
Har du læst den?
Ja, og jeg vil ikke anbefale den.
-Så er du her på en dagtur? -Lidt længere.
Turisterne overnatter normalt ikke i vores landsby.
Vi er mere en drive-through.
Dun Dunbar blev bygget af den første hertug af Dunbar til sin kone.
Det har været i families eje i 500 år.
-Hvem ejer det nu? -Et kongeligt fjols.
-Hamish! -Du godeste.
-Nej! -Okay. Hej.
Sådan er han aldrig. Har du kød i lommen?
Ja.
Jeg går altid rundt med en bøf.
Ud med dig. Kom så!
Undskyld.
Bare rolig.
Det her er den ældre del af slottet.
Den er fra omkring 1500.
Familien Dunbar holdt møder med klanen og store fester her.
Kom, der er mere.
Denne trappe blev bygget med uret.
Så kan en højrehåndet fægter nemmere forsvare den.
Hvad er der deroppe?
Tolv soveværelser og ti badeværelser.
Det kongelige fjols har vist brug for mange troner.
De får aldrig nok.
-Kan vi gå op? -Det er ikke en del af turen.
Kan jeg stjæle dig et øjeblik?
Kan det vente?
-Et par vil tale om et bryllup. -Hvordan ser de ud?
-Som om de har råd til det. -Vent her.
Jeg kommer straks.
For enden
af den runde
trappe…
…er der
en gang.
Okay.
For enden af trappen er der tre døre.
En, to, tre.
Hallo?
Frøken?
Hallo?
LEXI! SE! JEG FANDT HANS NAVN!
Hallo, frøken?
Frøken?
-Hvad laver du? -Undskyld.
Jeg skulle bare se noget.
-Hvad kan du se heroppe? -Okay, jeg har lidt familiehistorie her.
-Har du det? -Ja.
Nå, du tog en dna-test, og den skotske dronning, Maria Stuart, er din slægtning?
Undskyld.
Hvorfor er her mon adgang forbudt?
-Jeg gætter på forfrysninger. -Fordi det er nogens hjem.
Kunne du tænke dig at få dit hjem overbegloet?
Rundvisningen er forbi.
Det bliver 20 pund.
Der står ti på skiltet.
Den private koster ekstra.
Jeg har ingen byttepenge.
Det er drikkepenge for din varme og gæstfrihed.
Et godt råd.
Hold dig væk fra steder, hvor du ikke hører til.
-Hold ham væk fra folk. -Ja, det prøver vi på.
Hvad var det for noget?
Book brylluppet.
"Maria Stuart, dronning af Skotland."
-Jeg ville gerne at se dig danse. -Det var tider.
Kom så, giv os en opvisning.
-Det vil jeg gerne se. -Hej.
-Kunne du lide slottet? -Ja, det var magisk.
Jeg elsker dine bøger.
-Også jeg. -Vi har læst alle sammen.
-Jeg sagde, de skulle lade dig være. -Hold op.
I er nok de eneste læsere, der ikke hader mig.
Strikker I på en pub?
-Strikker du? -Nej. Jeg har altid villet lære det, men…
Så kan de her blive nyttige.
Så kan du være med i klubben.
Tak.
Helen.
Sophie.
Jeg hedder Rhona.
Jeg er konditor, men indtil videre laver jeg småkager i bageriet overfor.
Tak.
De smager skønt!
Og det her er Angus.
Hans mand var et af de første medlemmer, men han er gået bort.
Angus kom med kort efter og har strikket lige siden.
Her, skal jeg vise dig, hvordan man strikker?
Ja tak.
Så kom.
-Jeg slipper ikke den her. -Nej.
Det er min datter, Lexi.
Hun går på college nu.
-Det er svært, når de flytter. -Sværere, når de flytter ind igen.
Og din mand?
Jeg blev skilt for et år siden.
Fire måneder her.
Jeg har en kæreste i bageriet. Han ved det bare ikke endnu!
Jeg er stadig gift. Men jeg ved ikke, om han ved det.
-Ikke sandt. I to er vildt forelskede. -Det er vi.
Det er rart at høre ham grine. Han har ikke talt, siden Graham døde.
Tænk, at du valgte vores landsby til at skrive den næste Emma Gale!
Jeg skulle komme her for længe siden med min far.
Men han blev syg, så det skete aldrig.
Det gør mig ondt.
Han boede på Dunbar Castle som barn.
Altså uden for slottet. De måtte ikke gå indenfor.
-Hans familie var forvalterne. -Din familie?
Min familie. McGuinty.
Så er du en af os.
McGuinty. Jeg har ikke hørt det navn her.
Han flyttede til New York som barn.
Jeg gik i skole med en McGuinty.
Et rigtigt sludrechatol. Han fortalte en masse historier.
Callum McGuinty?
Det var ham.
Vi kaldte ham noget andet.
McMotormouth.
Du har hans smil.
-Jeg ved ikke, hvorfor jeg græder. -Fordi det her er dine rødder, min ven.
-Bare jeg var kommet noget før. -Du er her nu.
Og du så Dun Dunbar, mens det stadig var et slot.
-Hvad mener du? -Det er til salg.
Mange gamle slotte er til salg.
Aberdeenshire er billigere end en Range Rover.
En Range Rover ville være mere bekvem.
Åh, Angus.
Tak.
Hvor dejligt.
Vil nogen have et trofæslot?
Det fornemmede jeg ikke.
Så vil de rive det ned og bygge lejligheder og en golfbane.
Her er tilbuddet.
Det er ret stort.
Jeg giver rundvisninger og passer gavebutikken.
Jeg gik med til bryllupperne. Måske et par begravelser.
Måske din egen.
Vi er gamle venner. Jeg har gjort alt for, det ikke kom på tvangsauktion.
Jeg har brug for mere tid, Ian.
Der er ikke mere tid, medmindre du sælger jorden fra.
Nej, det kan jeg ikke.
-Myles… -Nej, det er udelukket.
Ms. Brown er ankommet.
-Sophie Brown. Myles Dunbar. -Er du det kongelige fjols?
-Er du køberen? -Han lod, som om han arbejdede her.
Jeg arbejder.
Du kan ikke bare dukke op og beslutte at købe et slot som en hamburger.
-Du kaldte det en drive-through. -Jeg sælger ikke til hende.
Hr. Dunbar.
Teknisk set "hertug".
Myles er den 12. hertug af Dunbar.
Tilgiv mig, Deres Højhed.
Teknisk set er det "Deres Nåde".
Jeg kan komme i tanke om et par andre navne.
Og du ville ikke være den første.
Og du skal vide, titlen følger ikke med jorden.
Hvis du er ude efter den, kan du købe en adelig titel for 30 pund.
Jeg er kun interesseret i titlen på min næste bog,
som jeg vil skrive på Dun Dunbars bibliotek.
Jeg opgiver ikke 500 års historie for et indfald.
-Det er ikke et indfald. -Hvad er det?
-Tror du på kærlighed ved første blik? -Nej, det gør jeg ikke.
Det gør jeg heller ikke.
Hvis jeg gjorde, ville det være, hvad jeg følte, da jeg så Dun Dunbar.
-Det føltes som hjemme. -Ja. Mit hjem.
Og min fars.
De var forvaltere. For længe siden.
-Hans familie arbejdede for din. -Prøv igen.
Jeg troede, at hertuger var gentlemen.
Det er engelske hertuger.
Det her var tydeligvis en fejl.
-Ja, det var. -Tak.
-Selv tak. -Ikke dig. Ham.
Er du klar over, du lige har overdraget Dun Dunbar til banken?
Hvad skulle det være?
Hvad anbefaler du
til at udslette mindet om den mest arrogante person?
Jeg har det helt rigtige.
Tak.
Whisky. Stor.
Du beholder Thomas.
Hvad?
Han har boet her hele livet.
-Det knuser mit hjerte, men okay. -Så du har et.
Hvis jeg går med til det, er der betingelser.
En fortrydelsesperiode på 90 dage.
Depositummet refunderes ikke.
-Hvad mere? -Du flytter ind nu.
-Nu? -Ja.
-Flytter du ud? -Nej.
Jeg vil ikke bo med dig.
Det har intet med dig og mig at gøre.
Det er ikke noget dig og mig.
Hvis jeg sælger den gamle tøs, må jeg vide, du kan passe på hende.
Og du skal vide, hvor svært det er.
Dun Dunbar er som et levende væsen.
Hun skal have konstant opmærksomhed,
ellers smuldrer hun som en havrekiks i regnen.
-Gavebutikken? -To pund, så ryger den med.
Hun indser, at hun begik en fejl og er væk om en uge.
Hendes depositum får os igennem foråret, og så finder jeg på noget andet.
-Og hvis hun ikke rejser? -Hun rejser.
Jeg gør hendes liv så surt, at hun aldrig vil se et slot igen.
Du har talent for at jage folk væk.
Du er her stadig.
Ja, fordi du betaler mig. Knap nok. Og hvem ellers ville holde dig ud?
Skål for kvinder, der køber slotte.
Skål for os alle sammen.
Skål!
"Slainte" siger vi i Skotland.
Slainte. Okay, så er det nu.
Vent. Jeg troede, du sagde, at du købte et slot.
-Det gjorde jeg. -Mor, er du fuld?
Ikke længere. Jeg køber Dun Dunbar.
Hvorfor?
Jeg kan ikke forklare det.
Jeg tror bare, at han ville have det.
Jeg kan se hans ansigt, når jeg går ind ad døren med nøglen.
Jeg har ikke set dig smile sådan i lang tid.
Ja, det føles helt rigtigt.
Selvom jeg skal bo med ham indtil jul.
Ham? Hvem?
Tak, Eamon.
Hamish!
Hej, din krabat.
Skal jeg meddele din ankomst?
-Virkelig? -Ja da.
Hun er her!
-Goddag. -Goddag.
Her. Nøglen til mit slot.
Nu får du den rigtige rundvisning.
Var den til 20-pund ikke det?
Før vi begynder,
så har vi en vindfarm, som lokalsamfundet ejer,
som producerer 70 procent af vores energi.
Vi har også bæredygtigt skovbrug og et økologisk landbrug.
Jeg er miljøingeniør.
Fire år på Oxford, to på Cambridge.
Oxford og Cambridge.
Tøjskab, toilet.
-Jeg får brug for et kort. -Gaveshop, fem pund. Kong James.
Og det her er flamsk fra 1500-tallet.
Og herinde er mit værelse.
-Jeg har ingen grund til at gå derind. -Det er vi enige om.
Flere værelser. Ingen strøm, utæt tag.
Det her er fint.
Den femte hertug døde herinde i den seng.
En forfærdelig død.
Der er en grund til, skrækfilm foregår på slotte.
Det lækker efter regnvejr, og det regner 150 dage om året.
Rørene virker nogle gange, 60 pejse virker halvt.
Wi-fi'en er upålidelig,
mobilsignalet er værre.
Men er der rindende vand?
Ja, det rinder.
Forresten varmer vi ikke første sal op.
Det er for dyrt.
Denne vej.
Du kan bo her.
Så hertugen døde ikke her og er her stadig et sted?
Hvorfor? Lever værelset ikke op til din standard?
-Er der et skab? -Der er en stol.
-Badeværelse? -Nede ad gangen.
Kaminen virker ikke.
Jeg tager det.
Godt.
Jeg slog forresten din familie op. Der er ingen Brown.
-Det er mit gifte navn. -Er du gift?
Skilt.
Ja, det tror jeg gerne.
Går du allerede?
Kom med.
Se der.
Hvad er det?
Min far.
Er "McGu" din fars navn?
McGuinty. Han blev opdaget, før han var færdig.
Jeg troede, at jeg havde set alt her. Hvornår er det fra?
For 60 år siden. Han var barn.
Han sneg sig ind og kom ovenpå.
Nogen skulle bare vide, at han kom ind.
Men en hjerteløs, opblæst person smed ham ud og fyrede hans far.
-Det var min bedstefar. -Undskyld.
Jeg har selv sagt det samme.
Min far var ikke meget bedre.
McGuinty er et stærkt navn. Det bør du beholde.
Hamish.
Hvad vil du?
Skal vi tage en kop te?
Okay.
Jeg kommer med dig.
Okay.
Vi er faret vild.
Er det for meget at bede om en kop te?
Jeg troede, det her var køkkenet.
Nu du er her, skænker du så et glas mere?
-Du kunne have låst døren. -Hvorfor? Det er mit hus.
Indtil videre.
Seriøst?
Tusind tak, Hamish.
Vær glad for, det var en hurtig død. Jeg kunne have forlænget den med ti sider.
Jeg kunne have trukket ham bag en bil og forgiftet ham med kviksølv.
Jeg kunne have hakket ham i småstykker og kastet ham for hajerne!
Hvor har du den fra?
Maisie.
Side et. "Tror du på kærlighed ved første blik? Det gjorde jeg ikke."
"Jeg er Emma Gale."
Hvor har jeg hørt det før? Nå ja. Din salgstale.
-Jeg mente det. -Gjorde du det?
"Første gang jeg så Winston,
følte jeg mig hjemme."
-Vil du læse den hele for mig? -Nej, side et er nok for mig.
Må jeg tage noget kaffe?
Bare tag for dig.
Hvis du prøver at afskrække mig,
er et koldt værelse og nogle flagermus på loftet ikke nok.
Nå, ikke?
Hvad så?
Ingenting.
"Jeg bliver ikke afskrækket, sagde Emma. Jeg får det, jeg kom efter."
Det er lige til Pulitzerprisen.
Godmorgen.
Kan du huske, hvad der skete, da det var lilla?
Det var kun den ene gang.
Hej.
-Godmorgen. -Godmorgen.
-Hvad laver I? -Strikker graffiti.
Garnbomber. Det liver op i kvarteret.
-Hvordan var din første nat på slottet? -Kold.
Han varmer op.
Værelset.
Du kommer lige i tide til at stoppe massakren.
Rhona vil klippe det af og farve det grønt.
Jeg håber virkelig, vi taler om hår.
-Jeg trænger til en forandring. -Måske kan jeg hjælpe.
Jeg voksede op over en barbersalon, der var ejet af Queens bedste frisør
og farveekspert. Vi gør det.
-Jeg vil have lidt farve. -Okay.
-Helen? -Hallo.
Jeg får brug for din hjælp.
-Okay. -På slottet.
-Ved hun, vi kommer? -Jeg sms'ede hende.
Storartet.
Det er perfekt.
Kom så, driverter.
Den bliver så fin på det værelse.
Vi er lige i hælene på dig, Speedy Gonzales.
Bare rolig. Strikkeholdet til undsætning.
-Jeg har aldrig været ovenpå før. -Du er ikke gået glip af meget.
Det her er perfekt.
-Ikke så perfekt som mit hår. -Jeg må indrømme, det klæder dig.
Det her ser ret fint ud.
Gør det?
Hvor er kommoden? Og lamperne?
Det aner jeg ikke.
Måske svigter din hukommelse.
Nej. Jeg husker alt.
-Okay, hvad er der med jer to? -Ikke noget.
Sådan har de været i evigheder.
Og?
Måske datede vi lidt, før jeg giftede mig med Sean.
Du er ikke gift nu, vel?
Tak.
Hvordan skal jeg takke jer?
Det behøves ikke. Strikkeholdet passer på hinanden.
Ingen driller strikkeholdet. Ikke sandt, Angus?
Jeg har kendt Myles hele livet.
Under den hårde skorpe har han et godt hjerte.
Det er måske svært at se lige nu.
Man kan ikke finde en bedre udlejer.
Udlejer?
Min familie har været Dunbars lejere i generationer.
Også min.
Den 11. hertug ødslede familiens penge bort,
efterlod Myles med en tom titel
og en masse gæld, mens landsbyen regnede med ham.
Hele landsbyen?
Det er derfor, han sælger slottet. Så han kan betale gælden for jorden.
Så uanset hvad der sker, har vi et sted at bo.
Bortset fra ham.
Kom efter eksamen. Vi kan holde jul her.
-Så far har ikke sagt det. -Sagt hvad?
Han skal giftes med hende der til jul.
Godt for dem.
-Jeg lovede at komme, men behøver ikke. -Skat, det er du nødt til.
Er det ham?
Myles?
Det er min datter, Lexi.
-Rart at møde dig. -I lige måde.
Jeg ringer senere.
Tak.
Det er ikke for din skyld.
Fugten ødelægger bøgerne.
Strikkeholdet fortalte mig nogle ting.
Måske var mit første indtryk af dig forkert.
Det tvivler jeg på. Hvem er hende der?
-Lyttede du? -Jeg hørte et ord eller to.
-Kvinden, min mand forlod mig for. -Godt, du slap af med ham.
-Han er tydeligvis en idiot. -Det lød som en kompliment.
Nærmere en fornærmelse af ham.
Jeg tager den.
Hvis jeg skal være ærlig, var det ikke hans skyld.
Jeg har tilbragt det sidste årti på min computer.
Jeg var gift en gang. For længe siden.
Hun forlod mig for en med en finere titel.
-En titelklatrer. -Ja, stort set.
Jeg troede, vi var lykkelige. Eller det var jeg.
Da hun forlod mig, kom jeg tilbage hertil for at komme på fode igen.
Dun Dunbar har været mit liv lige siden.
Hvad siger jeg? Jeg lyder som en figur fra en af dine bøger.
-Så du læser mine bøger? -Pointen er, at folk rejser, vi overlever.
Jeg troede ikke, jeg skulle være alene på dette tidspunkt i livet.
Du er ikke alene.
Du har Hamish.
Kom.
-Hvad? -Du skriver tydeligvis ikke noget.
Se de langhårede køer.
Morgentrafikken.
Får.
-Du kender dem måske som dyre sweatere. -Virkelig? Mener du som den, du har på?
Den er også til salg.
-Havudsigt fra alle værelser. -Central aircondition.
Og det har sin egen kirkegård.
-Godt salgsargument. -Ja, man kan blive der for evigt.
Der er et sted mere, jeg gerne vil vise dig.
Pas på her.
Så det her er Dun Glen Holy Well.
Pas på hovedet.
Hvad er det her?
Fra de lokale. Legenden går tilbage til den første hertuginde af Dunbar.
Da krigen brød ud, tog hun en krigers tøj på,
gik herned og lagde en halskæde på kanten for at få mod.
Hvad skete der?
Hun drog i krig.
Det viste sig, hun havde en krigers hjerte.
Hun reddede landsbyen og forelskede sig i en mand, der kæmpede ved hendes side.
En ikke-adelig.
Det er smukt.
Ja, hvis man kan lide den slags.
Fik de hinanden?
De giftede sig juleaften på Dun Dunbar.
Inviterede hele landsbyen.
Og hver juleaften efter det, i et eller to århundreder.
Juleaften på Dun Dunbar for landsbyen.
Det burde vi gøre.
-Vi? -Den, der ejer det.
Ja, vi får se.
Så er rundvisningen forbi.
Skal vi slutte af på pubben?
Ved du hvad?
Jeg hænger ikke ud der særlig meget.
Vi får se.
Sophie!
Der er han.
Alle er her.
-Kom nu. -Nej, jeg vil ikke.
-Hvad er der med dig? -Jeg kan ikke synge.
Selvfølgelig kan du synge. Alle kan synge. Kom nu.
Ved dens smukke bred Og dens smukke skråninger
Hvor solen skinner På Loch Lomond
Hvor mit livs kærlighed og jeg Aldrig vil mødes igen
Ved Loch Lomonds smukke bred
Du kommer i himlen Og jeg bliver på Jorden
Og så kommer jeg til Skotland før dig
Hvor mit livs kærlighed og jeg Aldrig vil mødes igen
Ved Loch Lomonds smukke bred
Kom så.
Kom!
Kom nu!
-Det var uventet. -Ja.
Tak.
Selv tak.
Jeg mener…
Det var jo ikke en date eller noget, vel?
-Selvfølgelig ikke. -Nej.
Håndtryk?
Hvorfor ikke?
-Godnat. -Godnat.
Det var ikke en date.
Det er noteret.
Kom, Hamish.
Kom.
Hamish!
Din forræder.
Der er gået en måned,
og hun er her stadig.
Toogtredive dage.
Du er vist blevet glad for hende.
Jeg holder mine fjender tættere på.
-Thomas. -Ja?
Kom her.
-Hvad? -Sig mig en ting.
-Begynder jeg at ligne dem? -Ingen kommentarer.
-Nej, det er værre. -Nej?
Du har brugt hele livet på ikke at være dem.
Så lad være.
Og det betyder?
Du har boet her alene længe.
-Jeg har dig. -Ja.
Og her står vi to
og ser på gamle malerier af folk, som vi hadede.
"Vinden talte til hende."
Kom nu, vind.
"Brønden talte til hende."
Hvad pokker sagde brønden?
"Brønden hviskede en historie til hendes hjerte."
-Hej. -Sig, at du er begyndt.
Jeg er begyndt.
Hvad er planen?
Jeg har ikke en nøjagtig plan.
-Bare kom hjem. -Det kan jeg ikke.
Du kan ikke tage til Skotland og gemme dig på et slot.
Hvorfor ikke?
Dit liv afhænger ikke af, at du skriver denne bog.
-Ih, tak. -Men det gør din karriere.
Og jeg kender dig. Du har arbejdet for det her hele livet.
Hvad er du uden det?
Det ved jeg ikke.
Godt, alle sammen. Kom med mig.
Vi tales ved.
Og her gik den tredje hertuginde ind…
Undskyld. Tag jer ikke af mig.
Åh gud, det er Sophie Brown!
Hør, hvis vi kunne…
Jeg har læst alle dine bøger. Må jeg tage en selfie?
Selvfølgelig.
Godt så. Nej, nu fortsætter vi.
Jeg har en idé, Thomas. Hvorfor giver jeg ikke rundvisningen?
-Ja! -Åh, ja.
Vil du ikke nok?
Ja, hvorfor ikke?
Tak.
William Wallace, mureren, der byggede Edinburgh Castle,
satte dem i selv, og de er fyldt med legender.
I 1745 barrikaderede den sjette hertug af Dunbar de gamle mure
og holdt stand mod den britiske hær i tre uger.
Det var i 1746. Den femte hertug. Slottet holdt i fire uger.
Og derovre…
Han ligner en hertug.
Går som en hertug.
Det er en hertug!
Det har været en stor fornøjelse.
Det glæder mig.
Kom igen.
Vi må foretage en ny bestilling.
Og sælge nogle af dine bøger.
-Jeg ville ikke gå så vidt. -Flot klaret.
Tak, Thomas.
Hej.
Hun er god for forretningen.
Det ville ikke være så slemt at lukke nogen ind igen.
Lukke hende ind?
Jeg vil slippe af med hende, din tumpe. Har du glemt det?
Hvad er nu det?
De skal hente Sophie.
Storartet.
-Hej. -Maisie.
Du ser anderledes ud.
Ret dejlig.
Tak.
Det er Sophie.
Sophie?
Hun har sat mit hår.
Og mit.
Har hun sat alles hår?
Ikke mit.
-Undskyld forsinkelsen. -Bare rolig.
Stig ind. Den er dejlig varm.
-Hej. -Kom.
Hej, Angus.
Sådan.
Nu kører vi.
-Hvordan går det? -Okay. Så…
Whisky, og lad flasken stå.
Er du stamkunde nu?
Meget morsomt.
Vil han mon lære at strikke?
Jeg prøvede at lære ham det, da han var lille.
Kig ikke.
Pas lige på, makker.
Vi må tale sammen.
Om hvad?
Udenfor.
Jeg prøver at være imødekommende,
men det fungerer ikke for mig.
Hvad?
Dig.
Du er bare for meget. Du er overalt.
Ommøblering, gavebutikken, rundvisningen.
Du stjal min hund. Strikningen!
Stiller du op som borgmester?
Er der valg?
Det var ikke aftalen.
-Aftalen? -Ja.
Hvor du får mig ud, og jeg mister mit depositum?
Jeg har ikke gået på Oxford eller Cambridge,
men jeg kan læse en kontrakt.
Ingen ville have underskrevet den, men det gjorde jeg, fordi jeg holder ud.
Jeg er her til jul og nytårsaften.
Måske flytter jeg aldrig. Det er mit næste kapitel.
Jeg ved ikke.
Jeg ved ingenting.
Det er skræmmende.
Så er det afgjort.
Strik videre.
Kom, Hamish. God hund.
Hvad laver du?
-Jeg kan ikke lide uafsluttede sager. -Nej, klart.
Du fjerner min fars navn.
-Tak. -Det er ikke for din skyld.
Han arbejdede her og er en del af historien.
-Er det din måde at undskylde på? -Nej.
-Jeg godtager den. -Jeg undskylder ikke.
Og jeg godtager den.
"Brønden hviskede en historie til vinden om en kvinde."
Hold op, det er elendigt.
Krigerkvinde, tal til mig!
Det er en uge før jul. Jeg må mindst skrive den første side.
Kom nu, krigerkvinde. Tal til mig.
Sig noget.
Kom ind.
Hjælper du med at flytte den ind?
Jeg har en kommode til dig.
Er den til mig?
Ja.
Jeg fandt den på loftet.
Jeg satte den lidt i stand.
Den er smuk.
Hvordan har Emma Gale det?
Emma Gale og jeg er gået hver til sit.
Der er en anden historie, som jeg gerne vil fortælle.
Hvad for en historie?
Det handler om en kvinde, en brønd og et sværd.
Så hun begår mord?
-Hun redder en landsby. -Fra hvad?
Du må læse den.
Send mig en kopi fra New York.
Giv mig din nye adresse.
Tak.
Jeg elsker den, Myles.
Det glæder mig.
Myles?
Vi må tale om noget.
Et juletræ
til balsalen.
Hvad laver du normalt til jul?
Det her.
Faktisk er det den første jul, jeg ikke har Lexi.
Hvorfor inviterer du hende ikke?
-Hun skal til bryllup. -Nå ja.
Idioten og hende der.
Okay, så "etjit" er "idiot".
Ja.
"Diddy" er "idiot". "Dobber"?
-En idiot uden rygrad. -"Numpty"?
Håbløs idiot.
Okay.
-"Walloper"? -Det er mere et fjols.
Okay.
Hvad med det her?
Ja, det er fint.
Hvad laver du?
Hver gang vi fælder et træ,
planter vi to i stedet.
Hvor pragtfuldt.
Jeg efterlader tingene bedre, end jeg fandt dem.
-Ja. -De strikkende fra Dunbar er kommet.
-Lidt tidligt til en fest, ikke? -Der bliver ingen fest uden deres hjælp.
Eller mine julekager, jeg bager til Dun Dunbar!
Hvor er det flot.
-Deres Nåde. -Ja.
Det betyder så meget for alle i landsbyen at fejre jul på slottet.
Jeg ville ønske, jeg kunne tage æren, men det var hendes forslag.
Det var os begge.
Ikke at der er et os.
Nej.
Undskyld mig.
Tænk ikke på ham. Han kommer bare i vejen.
Den her er fin, ikke?
Det er vel på tide, at disse ting så dagens lys igen.
-Utroligt. -Se.
Kan du huske din trebenede ko?
Tre ben er bedre end det her.
Gør ikke grin med mit får!
-Jeg arbejdede hårdt. -Det husker jeg!
Han skar den ud af sin fars yndlingsstol.
Så gemte vi den i stalden! Kan du huske det?
Strikkere, skal vi?
Vinteren er så kort
Vi må bruge hvert minut
Sneen smelter bort
Og så er det hele slut
Nu er jorden hvid
Og kanen, den er klar
Så er der altså ingen tid til dikkedarer
Bjældeklang, bjældeklang
Gennem mark og skov
Farer vi på kanetur
Og ih, hvor er det sjov
-Så, du. -Jeg var…
Jeg ville sige, at jeg har tre…
-Kan jeg hjælpe? -Ja.
Et værelse i nat.
Vi har kun juleromantikpakken tilbage.
Champagne om aftenen, morgenmad på sengen, alt det Netflix, du kan se.
Tak. Det tager vi.
-Ja. -Udmærket.
-Må jeg få et navn? -Donatelli.
Fremragende.
Måske har du ret i det med festen.
-Sagde du lige, jeg havde ret? -Jeg sagde måske.
Jeg burde nok fortælle dig…
Soveværelset, du kunne lide, hvor den femte hertug døde, det fandt jeg på.
Så du fik det værste værelse.
Det ved jeg. Den femte hertug døde i slaget ved Culloden.
Den sjette faldt af hesten,
og den 11., din far døde alene på et hotelværelse i London.
Ja.
Ikke igen.
Undskyld mig.
Ved du også, hvordan jeg skal dø?
Jeg kan komme med et par idéer.
Elektrisk stød.
Ikke kviksølvforgiftning?
-Eller kastet for hajerne? -Tja…
Det kan sikkert også blive arrangeret.
-Det er nok julelysene, du ville have op. -Ja, giv julen skylden.
Det ville jeg aldrig gøre. Jeg giver dig skylden.
I har vist brug for de her.
Efter din sidste strømsvigthåndtering bliver det en lang, mørk aften.
Tak, Thomas.
Jeg har det godt med det her.
Det føles bekvemt.
Dine fans vil ikke have noget andet.
De vil have Emma Gale.
Harper's taler om fire bøger mere.
Claire…
Du laver morgenprogrammerne og fortæller om den nye Emma.
Emma Gale er ikke ægte. Det er jeg. Sophie Brown.
Måske ikke engang Sophie Brown. Sophie McGuinty.
-Hvem er det? -Jeg siger til, når jeg ved det.
Jeg håber, hun skriver godt.
Alle de stearinlys! Tog du tilbage i tiden?
Han lavede det.
Du godeste. Du kommer aldrig hjem, vel?
Du falder for ham fyren. Jarlen!
Hertugen.
Jeg kan arbejde med det her.
Du bliver hertuginde, og vi kan rebrande dig.
Ingen vil huske den her fiasko. Det her er genialt.
Kør den hjem.
Farvel.
I morgen er det juleaften.
Det ved jeg.
-Og så er det juledag. -Sådan plejer det at være.
Så indrøm dog, at du har følelser for hende.
Og selv hvis jeg havde, hvilken forskel ville det gøre?
Hun vil knække mig.
-Knække dig? -Ja.
Jeg har ikke set dig så glad i årevis.
-Hvad ved du? -Alting.
-Hej. -Hej.
Undskyld, jeg kommer for sent.
Men jeg må høre gruppens mening om den her kjole.
Jeg fandt den i soveværelse ni.
-For meget? -Totalt for meget.
Den skal du tage på!
Den er så smuk.
-Jeg ved ikke, om den passer. -Jeg kan sy den om.
Okay. Nu har jeg noget
til jer alle sammen.
Vi skal ikke have Dun Dunbar-kjoler på til festen.
Ikke Dun Dunbar. Saks Fifth Avenue.
Tak.
-Og til dig. -Tak.
Den er smuk. Tak.
Rhona, det er yndigt.
-Den er smuk. Tak. -Tak.
Den passer til dit hår.
Nu vil han lægge mærke til mig.
Hvad synes du? Klæder den mig?
Det gør den, ikke?
Hamish!
Hamish, giv mig den.
Lad være. Giv mig den.
Giv mig den!
Hvad laver du?
Undskyld.
Jeg fandt den og tænkte, at jeg kunne tage den på i morgen aften.
Medmindre den tilhørte din mor eller bedstemor.
Den skal du ikke have på.
Er du vred på mig over en kjole?
Nej.
Jeg er vred på mig selv.
Hvorfor?
Jeg er også vred på mig selv.
Nej, vent.
Vi…
Vi burde ikke gøre det her.
Nej.
Glædelig jul, Angus.
-Godmorgen. -Ja.
Og glædelig juleaften.
-Kan jeg hjælpe med noget? -Nej. Det er mit domæne.
Okay.
Hvor dejligt.
Tak, Thomas.
Godmorgen.
Hvad er alt det her?
Hvad ligner det? Morgenmad.
-Hvor betænksomt af dig. -Det er mig i en nøddeskal.
Damerne først.
Tak.
Var der andet?
Nej. Det var det hele.
Angus, kom.
Lad os lade de to turtelduer være.
Hele landsbyen ved det inden for en time.
Ved hvad?
At vi er…
-Hvad er vi? -Vi behøver ikke en titel.
-Jeg er hertugen af Dunbar. -Virkelig?
Det har du aldrig nævnt.
Sig ikke, du kan lide sne juleaften.
Kom.
Hvad mangler vi nu?
-Du vil vist sige noget. -Ikke rigtig.
Så vil jeg.
Skal du det?
Jeg tænkte…
Hvad der sker efter jul?
-Fordi jeg tænkte… -Du har tænkt meget.
-Hvad tænker du? -Jeg prøver at lade være.
Du kan blive.
Blive?
På Dun Dunbar.
Mener du… Ville du lade mig blive, hvor jeg har boet hele mit liv, som gæst?
-Nej, som… -Som hvad?
-Som lejer? -Nej.
Måske som din kæreste? Eller hr. Emma Gale? Hvad hedder han?
Winston, ikke?
Og vi ved, hvad der skete med ham.
-Hvad laver du? -Hvad jeg laver?
Du dukker op her,
køber mit slot,
overtager stedet og hele mit liv,
og nu tilbyder du mig et værelse i mit eget hus!
Jeg skulle aldrig have lukket dig ind.
Du kan ikke bare gå din vej.
Undskyld.
Skal jeg have lov, Deres Højhed?
Tænk, at jeg troede, vi kunne blive lykkelige her.
-Der er det "vi" igen. -Ja, "vi". Det er rigtigt.
To personer, der har tilbragt tre måneder sammen.
Jeg havde det fint, indtil du dukkede op.
-Havde du det? -Ja.
Jamen, så vinder du.
For det her sted vil minde mig om dig.
Aftalen er skrottet.
Nyd dine 12 tomme soveværelser.
Læg nøglen på vej ud.
Du er virkelig et kongeligt fjols.
Jeg advarede dig.
Jeg vil savne dig, Hamish.
Ja, jeg vil savne dig.
Bare rolig. Jeg gør det hver dag.
Åh, nej.
Åh, Thomas.
-Vil du virkelig lade hende gå? -Det var planen.
Dig og din stædige Dunbar-stolthed.
Slotte skal have store mure, det skal mennesker ikke.
Uden det her slot har jeg ingenting.
Hvilken forskel gør stedet uden nogen her?
Mit fly går i morgen. Jeg skal bruge et lift til Edinburgh.
Sophie, rejs ikke.
I kan komme og besøge mig.
Alle sammen. Når som helst.
Og tænk ikke på jeres jord,
for jeg betaler jeres lån.
Hør nu…
Jeg ordner alt fra USA.
Det kan du ikke gøre.
Betragt det som en gave fra Emma Gale.
Jeres venskab betyder alt for mig.
Jeg begik bare en fejl.
At elske nogen
er aldrig en fejl.
-Stol på mig. -Angus!
Så giver vi dig din julegave nu.
Tak.
Jeg elsker den. Jeg elsker den virkelig.
Tak.
En pakke fra Thomas til dig.
Kjolen.
Hvis du skifter mening.
Farvel!
Hvad foregår der? Lad mig se.
-Glædelig jul. -Ja.
Jeg kigger lige.
Hvad foregår der?
-Hun er død. -Død?
Brudt sammen. Det var så det.
-Hvad laver du? -Vi går tilbage.
-For at hente en anden bil? -Til pubben. For at få en drink.
Det er juleaften.
Han kan ikke være byens eneste chauffør.
Edinburgh er to timer væk, længere i sneen,
og alle skal til festen.
Din fest.
-Alle? -Var det ikke meningen?
Jeg låner din bil og får den kørt tilbage.
Hvornår kørte du sidst med manuelt gear i venstre side?
I en snestorm?
Det sner ikke mere.
Jo, i Edinburgh. Min mand har lige ringet til mig.
Hvad med dig, Angus? Vil du køre mig til lufthavnen?
Bliv i nat. Nogen kører dig i morgen tidlig.
Okay.
Men jeg tager ikke til festen.
Vil du tilbringe juleaften her alene?
-Jeg har det fint. -Nej.
Det får jeg.
Hej, skat. Lexi.
Det er mor. Jeg ville bare ønske dig god jul.
Du er sikkert til brylluppet.
Hvis hun kaster buketten, skal du ikke gribe den.
Jeg elsker dig.
-Helen! -Glædelig jul.
-Nu går vi ind. -Ja, kom.
"Men Winston var ikke død."
"Det var en koma, efter han faldt ned ad trappen."
"Til hendes overraskelse var det ikke Winstons lig."
"Det var hans tvillingebror, Myles."
Sophie, undskyld!
Seriøst?
Sophie!
Din idiot!
Jeg er en idiot.
Okay, kom så.
Jeg forventede det bare ikke.
Eller dig.
Jeg har gjort tingene på en bestemt måde længe.
At der så kommer en og…
Det gik endelig op for mig, at jeg mister stedet.
Men jeg vil hellere miste Dun Dunbar
end at miste dig.
Vil du have et slot?
Det er dit.
Vil du tilbage til USA? Jeg stopper dig ikke.
Men måske følger jeg efter.
Fordi jeg er faldet
håbløst og ynkeligt for dig.
Ynkeligt?
Måske bare håbløst.
Jeg elsker også dig, din tumpe.
Du er en idiot.
Ja, ikke?
-Hej! -Dejligt at se jer. Hav en god aften.
-Tom. Skål. -Hvor er han?
Det ved jeg ikke.
Fint.
-Efter dig. -Vi ses derinde.
Hold igen med champagnen.
Du må gøre det for ham.
Nej, jeg vil gøre noget for mig selv.
Maisie,
vil du danse med mig?
Det var på tide.
Mine damer og herrer,
må jeg præsentere den 12. hertug af Dunbar
og lady Sophie…
…McGuinty!
-Hun er her. -Godt.
Mine damer og herrer, må jeg få jeres opmærksomhed?
Indtil for nylig
var dette sted så koldt som blæsten fra Firth of Forth.
Koldere end det!
Tak, Eamon.
Jeg troede, at slottet var den, jeg var.
Eller måske endda alt, jeg var.
Og så…
Jeg mødte en tøs, der slog mine kongelige ben væk under mig.
Hun lærte mig, at vi skal være sammen med dem, vi elsker, til jul.
Og jeg indså, at I,
jer alle sammen,
er dem, jeg elsker.
I er min familie.
Så fra denne jul og fremover
holder Dun Dunbar en fest for hele landsbyen.
Og nu
er det mig en ære
at præsentere
Callum McGuintys barnebarn.
Han arbejdede her
og var modig nok til at skære sit navn i dette slot.
Lexi!
Hvad laver du her?
Myles sendte en flybillet.
Hvad med din fars bryllup?
Jeg går bare til det næste.
Noget at drikke?
Tak.
Jeg lærer.
Du gik jo på Oxford.
-Og Cambridge. -Ja, naturligvis.
Skål for familien McGuinty.
-Familien McGuinty. -McGuinty!
Rhona, du har overgået dig selv.
-Hun har lavet det hele. -Ja?
-Hun burde få en butik. -Ja.
Jeg sender dem rundt.
-Har I smagt en? -Du milde.
-Rhona er blevet gal. Hun er vidunderlig. -Det er et kunstværk.
Angus!
Hamish!
Kom så, Angus!
Nå, men…
Glædelig jul til dig, Hamish.
Hvad synes du om det her?
Krigerens Hjerte.
Af Sophie McGuinty.
Den kan du lide, hvad?
"Nu om stunder…
…tror ikke alle
på lykkelige slutninger."
"Men det gør jeg måske."
Glædelig jul, mor.
Glædelig jul, skat.
Godmorgen og glædelig jul.
-Glædelig jul. -Glædelig jul.
Sophie, min kære.
Jeg har en lille gave til dig.
Fra bag kulisserne.
Adam, glem ikke mit signal. Perfekt. Tak.
Filmer vi med alle tre kameraer?
Det må du da elske!
Tillykke, Sophie, med din store, nye bestseller,
Krigerens hjerte.
Tak. Det er skønt at være tilbage.
Alle mener, det er din bedste roman.
Det er min bedste. Vi får en lykkelig slutning.
-Det vil folk have. -Ikke sådan en lykkelig slutning.
Siden du sidst var her, er dit liv blevet til et eventyr.
Du købte et slot i Skotland og flyttede til Irland… Skotland.
-Det er en ny provins. -Tæt på Disneyland.
-Lidt til siden. -Netop.
Kan vi sige, at du bliver hertuginde?
Vent, skal vi giftes eller bare… Hvad?
-Også… -Han har ikke friet!
Hvordan klarer de det?
Fem dage om ugen. Kender du det?
Ja.
Det gør jeg virkelig.
Velkommen tilbage, Sophie.
Tillykke med din mastodont af en bestseller.
Jeg vil ikke sige "mastodont".
Det var sjovt, hun busede bare ud med det.
"Mastodont" er et meget barskt, mandigt, maskulint,
ikke sexet, pænt, feminint, blødt ord.
Det overraskede mig.
…bestselleren Krigerens hjerte.
Tak.
Tekster af: Charlotte Reeve