Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Internet všechno změnil, otevřel,
takže v hudebním průmyslu zbývalo...
už jen pár archetypů, které představovaly
jen část toho, co jsme si mysleli a cítili.
Tak jsme si řekli,
„Pojďme být sami sebou. Bez jakýchkoli zábran
a buďme hrdí na to, co a kdo jsme.“
A co a kdo jsme,
odkud jsme, a to se v nás odrazilo.
Odrazilo se to v našem duchu a v našem těle,
co jsme nosili na sobě, jak jsme mluvili.
Takže, když řeknete Cudi,
a tu rostoucí, rozšiřující se generaci lidí,
nemáme žádné hranice.
Děláme to, protože jsme lidské bytosti a je to naše právo.
Nebudeme cenzurovat to, co jsme zažili,
a co pomáhalo vytvářet náš pohled na svět.
Takže nebudeme cenzurovat ani výsledek.
Teď máme příležitost.
Jsme před kamerami, za mikrofony,
za klávesami, máme v rukou tužky a pera
a nikdo nám nemůže říkat, jak se máme vyjadřovat.
Různé druhy kreativity mají různé tvůrčí pochody
a všechno se to mění.
To je jedna z věcí, kterou jsem zjistil o životě,
že nic nezůstává stejné.
A všechno se dá změnit.
MUŽ JMÉNEM SCOTT
Máma mi vždycky říkala: „Ty se jednou dostaneš do televize.
A já jsem jí říkal, „To určitě. To není nic pro mě.“
Ale venku jsem pořád jel.
Jsem Kid Cudi, umělec z Clevelandu, Ohio.
Hudbu jsem začal dělat, když mi bylo 15.
Když mi bylo jedenáct a umřel mi táta, začal jsem psát básničky.
Zkoušel jsem různé druhy talentových soutěží a takové věci.
Cokoli, kde jsem se mohl uchytit.
Bitvy ve freestylu a takové věci.
Svojí hudbou se pokouším inspirovat
a mé hnutí je inspirující.
Snažím se vést nové hnutí, oslovit děti, mládež.
A v Clevelandu na to není prostor.
Když zkusíte dělat něco nového, všichni si říkají,
„Co ten negr chce?“ Chápete?
Jako byste se museli držet scénáře.
Řekl jsem si...
„Kašli na to.“
Teď přišel náš čas.
Proto jsem cítil, že musím do New Yorku.
Ta kamera nahrává?
-Ano. -Tohle tady?
DOT'S BASEMENT BROOKLYN, NY
Dlužil jsem to Easy Geniovi.
Protože jsem kluk z ulice.
Jsem George Jefferson z ghetta.
Co se rapu týká, v tu chvíli
jsem pracoval se všema drogovýma dealerama.
Byli z nás nejlepší kámoši, jezdil ke mě
a pracovali jsme od sedmi večer do sedmi ráno.
Máme tady Kida Cudiho.
Je to skvělej kluk.
Kid Cudi je úžasnej.
Můj kluk!
Bylo to bláznivé, nic jsme nedělali.
Jen hudbu.
Kovboj Cudi.
Pojďme za Carlem Jr., uvidíme, co mají.
Cudi byl jeden z prvních lidí,
kterému bylo jedno, co si kdo myslí.
Odkud máš tu hroznou košili?
Kam to jde? Vrať se!
Já jsem to měl jinak.
Jsem z Brooklynu. Jediný, na čem záleží, je rap.
Ale on přinášel hudební odkazy, kterým jsem vůbec nevěnoval pozornost.
Více méně jsem poslouchal úplně všechno kromě hip-hopu.
Byl jsem blázen do Coldplay,
Johna Mayera, takových věcí.
Věcí, jako je alternativní rock, rok, old-school rock,
Electric Light Orchestra, Queen, hromada takových věcí.
Crash Test Dummies, na tom jsem ujížděl.
Poslouchal jsem všechno možné, co by se dalo použít.
Jako takový dobrý základ.
Většina kámošů nebyla mimo Kalifornii, než jsem je posadil na letadlo.
Když cestujete po světě a dostanete se tak daleko odtud,
najednou si říkáte...
„Páni, to ghetto je tak malý.“
Nic jiného nevidíte, neznáte. Co jiného můžete dělat?
O čem jiném chcete rapovat? Co jiného chcete poslouchat?
Snažil jsem se svým kámošům trochu rozšířit obzory.
Může vás to zdeptat,
protože většina kámošů na to nebyla.
Takže i v autě si pouštěli jen jeden druh hudby.
Doma hrajou jeden typ hudby.
Oblíkají se jediným způsobem.
Ale tam venku je toho tolik,
jednomu se z toho až roztřesou kolena.
A když vás jedna věc omrzí, jdete na další.
Jsme tvůrci. Jen chceme tvořit.
Tak trochu se z toho zcvoknete.
Ale je to nádherný. Vymyslíme celou písničku
jen ze zvuku vzduchu. Naše představivost je šílená.
Je jen potřeba otevírat se novým věcem. Nikdy nevíte, co vám změní život.
BUĎTE OTEVŘENÍ ZMĚNĚ, KTERÁ VÁM ZMĚNÍ ŽIVOT
Neudržel si žádnou práci. Odevšad ho vyhodili.
Naši se mu pokoušeli domluvit,
protože ho vyhodili z bytu a oni ho vzali k sobě.
Ale po čase mu říkali:
„Musíš něco dělat, nemůžeš pořád sedět doma.“
A on na to: „Já už nechci pracovat.
Chci dělat hudbu.“
Všichni jsme si říkali, že se zbláznil.
Žijeme v džungli, tady se nikdy nic nestane.
Ale on pořád: „To půjde, věřte mi. Nepotřebuju náhradní plán.“
Cudi měl nápady v hlavě a vždycky je na mě vypálil
„Hej, tohle bysme měli nasamplovat. Poslechni si tohle, co na to říkáš?“
A měl nápad na písničku.
Měl tu písničku více méně napsanou v hlavě.
Vzpomínám si, že mu to trvalo dva dny.
Udělali jsme rytmus a druhý den
jsme to nahráli.
Dali jsme to na Myspace...
A to bylo všechno.
TOKIO, JAPONSKO KONVERZACE 01
Neplánoval jsem udělat celé album.
Chtěl jsem udělat jednu dobrou písničku.
Jednu dobrou písničku,
a pak se budeme starat, co dál.
Ale chci udělat aspoň jednu písničku, o který vím, že je skvělá.
Nebylo to vůbec lehké
a pro mě bylo psaní něco jako terapie.
Když jsem pracoval na Day 'N' Nite, začal jsem to i zpívat.
Jako fakt zpívat.
Dot mi říkal: „Možná bys neměl zkoušet zpívat.
Možná by ses měl vyjadřovat jen melodií.“
Neměl jsem v plánu udělat hit.
Něco, co by se prodávalo.
Bylo mi to jedno.
Psal jsem to pro sebe.
A když se to někomu bude líbit, tím líp.
Říkal jsem si, fajn, napíšu to, a uvidíme, co se stane.
Vyšlo to, jak to vyšlo.
A bylo to úžasný.
A pak jsem si říkal, „Zatraceně.“
Tahle písnička bude růst dál.
Bude to nadčasová deska, ze který si každý něco vezme.
Je tam tolik věcí, se kterými se dá ztotožnit
na tolika různých úrovních.
Každý si tam něco najde...
Pro každého v tom je aspoň jedna věc.
Víte?
Bude tady hodně dlouho, bude to klasika.
Tu písničku hrajou v rádiu a já pracuju v ochrance.
A říkám klukům: „Ten beat jsem dělal já.“
„Když jsi dělal ten beat, proč pracuješ tady?
V ochrance?“
„Kde jinde mám vzít prachy? Nevím, jak to funguje.“
Nic jsme nevěděli.
Vyrůstali jsme s Cudim. Každý jsme byl úplně jiný.
Pracoval jsem v jednom klubu v Cincinnati, sedíme na schůzi,
když začnou hrát Day 'N' Nite.
A jeden chlápek z klubu
říká: „Skvělá písnička.“
A já říkám: „Toho kluka znám, to je můj kámoš.“
A on říká: „Nemohl by tady zahrát?“
Tak jsem Cudimu zavolal
a říkám mu, že chceme, aby u nás hrál.
A on na to, „to jako vážně? Tak jo, udělejme to.
Budeš můj manažer na turné.
Vypadneme odsud a ukážeme jim to.“
Šel jsem si vyhledat na google, co je manažer na turné,
jak se to dělá.
Internet potkává rádio.
Celá ta věc s rapem na internetu je pro mě nepochopitelná.
Takže jsi zveřejnil tu písničku... pokud vím, neměl jsi ani počítač,
ale nějak ses dostal na Myspace.
Tohle je ta písničku Day 'N' Nite?
Ano, dal jsem to na Myspace, ale...
-Kdy to bylo? Který měsíc? -Březen 2007.
Ano, a pak...
-2007? -Ano.
Tak nějak. Půjčoval jsem si jednoho kámoše...
Dva... to je 2009. Takže to tam je od té doby?
Ano. Je to tam celou věčnost.
Tehdy už jsi měl smlouvu?
Tu jsem dostal před dvěma měsíci.
Takže to tam hrálo a tys dostal smlouvu?
Ano, Billboard bez smlouvy.
Byl jsem u sebe ve studiu a dělal beaty.
Procházel si Myspace, poslouchal nové zvuky, nové umělce.
Takhle se to tehdy dělalo.
Narazil jsem na Cudiho stránku. Měl tam písničku Day 'N' Nite
a já byl úplně unešený.
Nikdy jsem nic takového neslyšel.
Bylo to nové, neobvyklé. Říkal jsem si, jak to dělá?
Zpívá, má to melodii,
ale netlačí na ty vokály.
Ta produkce, všechno na té písničce bylo neobvyklé.
A pak jsem si všiml, že má mezi přáteli mého kámoše Plain Pata.
Cudiho znám od roku 2005. Hned jsem si řekl,
„Ten kluk to někam dotáhne.“
A pak jsem na něj narazil na jedné party a začali jsme se vídat.
A pak po mě chtěl, abych mu dělal mixy.
Nechtělo se mi do toho, nechtěl jsem na sebe brát tu odpovědnost,
ale on byl tak vytrvalý... Poslal mi svoje první věci
a já si říkal: „To je tak jiné, tak zvláštní.“
Moc jsem si s tím nevěděl rady, ale líbilo se mi to. Strašně.
On jen tak plyne. Prostě tě to nese
od akordu k akordu, sem tam to trochu vypadne z rytmu...
Ale je to návykové, je to tak osvěžující a tak...
Trochu, jako když jsem poprvé slyšel „Hyyerr“, teda „páni.“
Vždycky jsme poslouchali různé druhy hudby.
To je výhoda, když koukáte na MTV. Narazíte tam na
Mrs. Jones a já,
všechen ten alternativní rock,
West Coast rap, East Coast rap, jižní rap, písničkáře.
To všechno vás obohatí,
když posloucháte různé hudební styly...
Ta hranice je překročena. Nové hranice vám rozšiřují obzory,
už nejste vměstnaní do představy státní politiky,
do představy toho, čím vás krmí internet,
který ovlivňuje miliardy lidí, ale jeho kontroluje 50.
Je to jako vyjít ven do přírody, na místa, kde není tolik lidí,
do své vlastní mysli, do svého vlastního vesmíru.
A nejen kvůli nějakým vyznamenáním na dohled systému,
který byl proto navržen.
Je krásné, když se hudebníci a umělci vůbec
vyjadřují nějakým způsobem a dávají věci dohromady způsobem,
který nám často pomáhá si osvobodit mysl.
To je to spojení, které mají lidi s Cudim a s čistými umělci,
to je ta věc...
Je to to, co jsme cítili. Co cítíme.
Cudi dělá, co cítí.
To je rozdíl mezi umělcem a ostatními.
Cudiho hudba lidi spojuje a léčí.
Není to hudba, která je jen proto, abysme měli co poslouchat,
když pijeme alkohol a posílám si zprávy.
Není to součást téhle hry na popularitu
a vždycky to byla alternativní věc, která se stala populární.
Všichni nemusíme dělat to samé.
Od nuly do sedmi nás programovali,
abychom zapadli do téhle věci zvané realita.
Ale my se z toho konstruktu pokoušíme vymanit.
Nejsme spokojeni s konstruktem současné společnosti.
My umělci jsme jako kohoutek,
čím víc jsme zanesení špínou,
tím těžší je pro lidi,
aby od nás dostali čistý vzkaz, čirou představu.
A abychom mohli naplno využít,
co nám Bůh dal, abychom využili, tak...
Tohle je konec toho myšlenkového pochodu.
Když řeknu: „Kid“, vy řeknete: „Cudi“.
-Kid. -Cudi!
Když řeknu „Fool's“, řeknete „Gold“.
-Fool's. -Gold!
Jak to jde? Dobře? To jsem chtěl slyšet.
Jak to jde, lidi? Strávil jsem hodiny a hodiny v letadle.
Takže mi ukažte trochu lásky, lidi, protože mám pásmovou nemoc!
V New Yorku je teď 22:35
a já tady s vámi řádím, místo, abych spal.
Potřebuju vás tady na pódiu!
Chápu, že máte svoje drinky, to je v pohodě.
Trochu si zajamujeme. Mám tady kámoše Dot da Genia.
Zastupuju Fool's Gold. Jde to živě rovnou do éteru.
Teprve, když jsme potkali Pata, a přes něj pak Emila,
začalo se něco dít a začali jsme mluvit o dělání mixů.
S tím prvním mixem jsme jeli do Austrálie.
AUSTRÁLIE
Což bylo naše první turné, jeli jsme ho jen ve dvou.
-Cudi! -Kid...
Cudi!
CUDI & ROB TELEFONÁT KVĚTEN 2020
-Haló? -Mám jednu věc.
Podle mě to je velké hnutí. Projel jsem celou zemi.
Možná by tam měl být černý nápis
„2008 odešel Kid Cudi ze svého posledního místa‟
u Bape v SoHo, protože
mi v Bape nedali tři týdny volna, abych mohl jet na australské turné,
„aniž by tušil, kde vezme peníze.“
Kid Cudi!
Je tu menší problém s výslovností mého jména.
Je to: „Cudi“. Takže, všichni, řekněte,: „Cudi!“
Cudi!
-Kid... -Cudi!
Jo! Řekněte to se mnou. Nikdo mi nebudete říkat „Coo-di“, jasný?
To bychom měli.
Bylo to šílené. Na prvním koncertě bylo tak 10, nanejvýš 15 lidí.
A byli očividně namol,
a bylo jim jedno, kdo tam hraje, hlavně, že někdo.
Očividně vůbec netušili, kdo to je,
ale možná slyšeli Day 'N' Nite, což je šílené.
DAY 'N' NITE (CROOKERS REMIX) DOSÁHLO #15 V ARIA CHARTS 2009
Vždycky jsem hledala ty nejoriginálnější umělce.
Protože ti jsou podle mě nejzajímavější.
Když jsem pozvala Cudiho, byla o něho velká rvačka.
Týden jsem neodešla z kanceláře, abych tu smlouvu dostala.
On byl člověk,
který rozbíjel kulturu a popíral žánry.
Všem bylo jasné, že se veze na vlně něčeho nového.
Má úžasný smysl pro harmonii.
Mám dojem, že má svůj vlastní názor
a možná se krmí nějakou energií.
Skrze Pata a Emila tu probíhala malá revoluce
a Pat pracoval s Kanyem a překračovali hranice,
a pak se objevil Kid Cudi.
Byla to taková sluneční soustava vibrací.
Sakra. Nenahrál jsem to.
Když jsem Cudiho slyšel poprvé, připadalo mi to nové.
Ta kombinace
melodie a rapu
způsobem, jaký jsem neslyšel
od Bone Thugs.
Hrál jsem Kanyeho a první Cudiho nahrávky, ty, co dělal s Dotem.
Když jsme udělali mixtape, řekl: „Musím být toho součástí“.
HONOLULU, HAVAJ
Byli jsme na Havaji a já mu říkám: „Běž, udělej to.“
Přišel na to, měl to tam, a Kanye mu za to nic neplatil.
První noc napsal Heartless.
Myslím, že to bylo poprvé, co byl na Havaji.
Day 'N' Nite byla bomba. On byl na vzestupu.
Pak jsme ve studiu a říkáme si: „Jo, máme beat.“
A „Hej, Cudi, udělej melodii. Dělej to, co umíš.“
Seděl tam někde vepředu ve studiu na Havaji
s laptopem na klíně a říká: „Tak jo, mám tohle.“
A začal zpívat.
V noci je slyším mluvit nejchladnější příběh, co jsem kdy slyšel
někde cestou
ztratil duši pro ženu bez srdce
A my, „Ach, cože?“
Jak můžeš být tak bezcitná?
To byla další pecka.
V noci je slyším mluvit, nejchladnější příběh, co jsem kdy slyšel
někde cestou
ztratil duši pro ženu bez srdce
To je prostě Cudi. Cudi to umí s melodiema, to je neuvěřitelný.
Jak můžeš být tak bezcitná?
To je Kid Cudi.
Pak mi Kanye nabídl smlouvu
a já začal pracovat na 808s & Heartbreak a Blueprint 3.
A tohle všechno ještě před mým debutem. Takže lidi čekali.
Kdybych se tím nechal ovlivnit
a tím, co ode mě lidi chtěli slyšet,
tak by Man on the Moon: The End of Day nezněl tak, jak zněl.
Měl jsem takovou představu:
„Jasně, budu pracovat s Kanyem,“ a tohle všecko.
Ale když jsem se do toho pustil,
když jsem pracoval na těch písničkách s Patem a Emilem a Dotem,
cítil jsem, že to je můj sound.
„Věřím svojí vizi.‟
„A možná ani Kanyeho nepotřebuju.“
Pustil jsem to z hlavy
a soustředil se na svoje umění a svůj příběh, co jsem chtěl vypovědět.
To smíření a to vědomí,
když vidíte, jak se realizuje vaše vize,
to je umění samo o sobě.
A upřímně, buď to přijde, nebo nepřijde.
A to je něco, s čím hodně bojuju,
protože to naštve, když něco moc chcete říct,
ale vaše srdce a hlava říkají,
„Ale my toho teď moc nemáme. Nemáme, co říct. Pardon.“
Musíte hledat opravdu hluboko, abyste viděli, co se tam děje.
Jinak mám pocit, že prostě píšu nějakou sr...u.
Nikdy neřeknu ne. Nikdy neřeknu umělci,
„Ne, tohle nemůžeš,“ nebo „ne, tohle nedělej.“
Umělec musí myslet nekonvenčně
a dělat věci, o kterých si myslíte, že se nedělají.
Už jen něco vytvořit je obrovský úspěch
a vy byste to neměli odsoudit jen proto, že vám se to třeba nelíbí.
Někdo si dal tu práci
a udělal tu věc svýma rukama, svou hlavou.
Musíte opravdu být... Nevím, jak to říct.
Chtěl jsem říct „v pohodě“,
ale to rozhodně nikdo z nás nejsme.
Slyšíte to? Tohle se vám musí líbit.
Umělce dělá umělcem to, že dokáže prozkoumat svoje srdce.
A když je vám to fuk, proč zapojit svoje srdce?
Myslím, že nejlepší umělce něco pohání,
cítí, že to musejí dělat, aby přežili,
ale taky musejí věřit,
že ti lidé na druhé straně to potřebují,
že když se o to s nimi podělí,
není to proces uzdravení jen pro toho, kdo to vytvořil,
ale taky pro toho, kdo to přijímá.
A v tomhle spojení spočívá umění.
V tom úplném zapojení srdce na obou stranách.
Moje nejlepší věci vznikají,
když v srdci vím, že jsem tomu dal všechno.
Když se zcela ponořím a oddám věcem,
které vznikají ze spolupráce.
Je opravdu příjemné selhat před lidmi.
MUŽ NA MĚSÍCI INSPIROVANÝ KUS
A vím, že i když selžu,
tak ti lidi budou pořád při mně.
A tak se selhání přestávám bát.
Tím, že něco poserete,
se učíte.
A někdy tím, že něco poserete,
vytvoříte něco nového a úžasného...
co nasajete. Prostě se odvažte nasávat.
Pokořit novou hranici vyžaduje velkou odvahu,
zejména pokud to ještě nikdo neudělal.
V malé bublině vidíme, jak pozitivní energie může inspirovat ostatní,
aby pak ovlivnila ještě větší bublinu.
Takže ten princip aplikujme a experimentujme s ním tak dlouho,
dokud nebude všech sedm miliard lidí na Zemi
inspirovaných a šťastných.
Vždycky budou odpůrci, co řeknou:
„Co je to za divnou wiccanskou sračku?‟
Kdybych byl sám a tohle mi někdo řekl,
sejmulo by mě to. Zhroutil bych se.
Ale protože mám svou bandu lidí, kteří mě podrží,
můžu se na to vykašlat.
Je v pořádku se ptát. Je v pořádku zkoumat
všechny úhly pohledu na zvuk, myšlenku nebo nápad.
Vyzařuje to pozitivitu.
A víra,
že můžete dosáhnout svých snů,
že můžete vyjádřit sami sebe a své nejhlubší já, je skvělá.
I ta nejstrašnější, nejošklivější věc na vás je skvělá.
Neexistuje žádný špatný způsob tvoření!
Koncem prvních deseti let tisíciletí jsme uslyšeli hlas.
Hlas, který k nám již nějakou dobu promlouval z podzemí.
Hlas, který hovořil o zranitelnosti a lidských emocích.
O otázkách, které jsme nikdy předtím neslyšeli tak živě.
Toto je příběh mladého muže,
který věřil nejen v sebe, ale i ve své sny.
Toto je příběh muže na měsíci.
MUŽ NA MĚSÍCI: KONEC DNE
Bylo pro mě důležité
vytvořit něco,
co by promlouvalo k zlomeným a ztraceným duším.
K lidem, kteří se cítili jako já.
Chtěl jsem to vytvořit „Scottymu‟ na míru.
Scotty, mám nějaké problémy, které nikdo nevidí
A všechny tyhle emoce ze mě tryskají
Teď ti o nich říkám a jsem za to rád
Tohle je soundtrack k mému životu
SKLADBA 02 SOUNDTRACK 2 MY LIFE
„Soundtrack k mému životu‟ byl něco jako mé představení světu,
výpověď o mně.
Bylo pro mě opravdu důležité být co nejupřímnější.
Momenty, kdy jsem si říkal: „Teď půjdu a zkusím koks.‟
To byly mé skutečné pocity.
Trochu jsem se bál, co na to řekne moje máma, rodina a přátelé,
ale chtěl jsem být upřímný.
Jako správný umělec.
Dokud jsem nepotkal Cudiho, dělal jsem hudbu tak,
že jsem seděl sám ve studiu a tvořil beaty.
Vymyslel jsem beat a pak se ho snažil zahrát.
Vzpomínám si, že jsem mu pouštěl beaty, které jsem už měl, a on nic...
Nesouznělo to s ním.
Teprve když jsem mu pustil své nahrávky,
synťáky a tak, pustil se do toho. Bylo to okamžité.
Ve chvíli, kdy jsem začal hrát nové věci, které vznikaly přímo na místě,
Chytil se a začal psát.
Hrál jsem...
Hrál jsem akordy, opravdu jednoduché věci,
protože jsem neměl prostředky na to, abych dělal něco složitějšího.
Tak jsem hrál a on zapnul mikrofon a šel do kabiny.
A já si říkal, „Páni! Musím to dát do tempa a do počítače.‟
Nechtěl to ani slyšet a prostě jel dál.
Takže jakkoli to, co jsem hrál, bylo jednoduché,
on to vzal a dotvořil to.
Cokoli bych vytvořil sám a váhal bych, co s tím dělat dál
on vzal a nechal se tím inspirovat.
Tím inspiroval zase mě a tak to šlo pořád dokola.
Tohle úplně změnilo způsob, jakým jsem přemýšlel o hudbě.
Mé procesy a práci se zvuky.
To udělalo z beatmakera autora skladeb.
Poslouchali jsme spolu různé desky.
A vzpomínám si, že tahle...
Je to ona? Zdá se, že ano.
A tak nějak jsme...
SKLADBA 04 SOLO DOLO (NIGHTMARE)
Asi jsme hráli videohry nebo něco podobného
a v pozadí se ozvalo tohle.
Zeptal se: „Co to je?‟ Řekl jsem, „To udělal kámoš.‟
A on na to: „Nahraj to do smyčky a pusť to.‟
Pustil jsem to a bylo to.
Než jsem to stačil vzít,
nahrát do počítače
a udělat z toho smyčku,
už na to měl verš. A takhle jsme fungovali.
„Solo Dolo‟ bylo tak neortodoxní a divné,
má prostě tu smyčku.
To...
Je hypnotizující a strašidelné.
Trochu děsivé.
A mně se líbí, jak v té skladbě zním.
Jsem na ten výkon opravdu hrdý.
Proč se musím cítit tak zle, když se snažím dělat věci správně
Pamatuju si, když „Solo Dolo‟ vydali.
Říkal jsem si, že je to trochu šílené.
Když zavírám oči
Jsem pan Solo Dolo
Už jsme měli album „Pursuit...‟ hotové
a prostě řekl, že chce další „Day 'N' Nite.‟
„Day 'N' Nite‟ se taky nejdřív muselo proslavit.
Tlačili nás, abychom udělali něco chytlavého pro rádia.
Ale Cudi o tom nechtěl ani slyšet.
Řekl jsem jim: „Musíte mě poslouchat. Poslechněte mě.‟
Chytil mě záchvat vzteku.
„Tohle je náš další single. Musíte mi věřit. Věřte mi.‟
Naším dalším hostem je populární rapper, jehož připravované CD se jmenuje
Man On The Moon: The End Of Day
Přivítejte Kida Cudiho.
Jsem na cestě za štěstím a vím,
že není všechno zlato, co se třpytí
Bude mi fajn, až tam dojdu
Bude mi fajn
Man on the Moon
je pravděpodobně jedno z nejvlivnějších alb posledních 20 let.
VELKÁ VĚC
Tam, odkud pocházím, se ani nesnažíme dotknout takových pocitů a emocí,
jako je deprese nebo smutek.
A pokud máme depresi, necháváme si to pro sebe.
Bojuj s tím, negře. Smiř se s tím. Žádný pláč. Hlavu vzhůru. Vypni hruď.
Odhalil vrstvy, aby nám ukázal některé univerzální pravdy,
které vytvořily hluboká spojení, kterých je schopno velmi málo umělců.
Písničky jako „Pursuit of Happiness‟
v podstatě říkají: „Hej, negře, máš deprese, to neskryješ.‟
„Tváříš se, že to nechceš slyšet.‟
„Ale moc dobře to víš.‟
To mě fakt dostalo. To ‟Hlavu vzhůru. Vypni hruď.‟
„Pursuit of Happiness‟ tě zasáhne.
Je to temná píseň. Asi nejtemnější na albu.
Proto se jmenuje „Nightmare.‟
Myslím, že tohle se vytratilo, když jsme udělali remix.
Stalo se z toho něco jiného.
Vadilo mi to. Říkal jsem si: „Unikla jim pointa.‟
„U toho nemáte jásat. Mluvím o pití a řízení.‟
Což je velmi bezohledné.
Říkám tam: „Budu si dělat to, co chci, a seru na všechno.‟
Je to velmi rebelské.
Ale teď už to neřeším.
Miluju reakce na „Pursuit‟, když ji hraju na koncertech.
Musím ji hrát, chápeš? A budu ji hrát pořád.
Man on the Moon.
SKLADBA 06 MY WORLD (FEAT. BILLY CRAVEN)
Je oduševnělý, vtipný a citlivý.
-Co říkal? -Ty melodie...
Takové melodie nemá nikdo.
Jako v 'Heart of a Lion...'
Ne, ne, ne, ne, ne Jo
-A tak dále. -Říkáte si:
„Kdybych měl beat, tak to dám taky.‟ Ale nedáte.
Mělo to jinou atmosféru. Ale nic, co bych předtím neslyšel.
Říkal jsem si: „Co to do prdele je?‟
Nerozumím tomu. Proč se mi to líbí?
A hrál jsem si to pořád dokola.
A pak mi to došlo. Bylo to prostě hustý.
Dřív jsem trávil dost času se svým starším bratrem,
který byl posedlý posloucháním Cudiho.
Celý den si ho pouštěl ve smyčce.
Dlouho jsem ani nevěděl, koho posloucháme,
ale pak se mi to vrylo.
Říká lidem, že můžou dělat, co chtějí.
Hlavně barevným, kteří si říkají:
„Tohle nemůžu dělat.‟ nebo ‟To není pro mě.‟
A on říká: „Ať je to cokoli, můžeš to dělat i ty.‟
To otevřelo zcela nové hranice děckám,
které jsou dnes předvojem kultury.
Já vím.
Když jsem slyšel Man on the Moon, bylo to poprvé,
co jsem slyšel tak jedinečné album.
Je to čaroděj.
Spojuje techno a rap.
A další věci, které se dosud nespojovaly.
Čaroděj.
Vnesete do svého světa něco z úplně jiného světa,
co není normální, ale funguje to.
A lidé si řeknou: „Teď to můžeme dělat taky.‟
Já nevím.
Ten negr byl prostě jiný. Divný, chorý negr.
Prostě chorý negr, chápeš?
Upřímně, „Sky Might Fall...‟ Nebudu lhát.
Může spadnout nebe Může spadnout nebe
Ale se nebojím Něco jim řeknu
SKLADBA 08 SKY MIGHT FALL
Když ho vydali...
Album Man On The Moon se spojilo s publikem a dětmi,
se kterými se nikdy žádný umělec nespojil.
Ye odstartoval hnutí s College Dropout,
Man On The Moon ho podchytil a dal impuls k efektu sněhové koule,
který zcela ovlivnil kulturu.
Do té doby lidi zpívali jen:
„Jsem frajer‟ nebo „Jsem grázl‟ nebo „Jsem gangster‟,
ale nikdy, „Jsem introvert‟ nebo,
„Tohle mě v mém životě zraňuje‟.
Pocity, které všichni máme, ale nemluvíme o nich.
A teď o nich mluvit můžeme.
Byl svým vlastním chráněncem a sám sebe zhudebňoval,
jako Kanye zhudebňoval mě.
Ukázal lidem, „Můžeš být divný. A můžeš být sám sebou.‟
„Můžeš být z Clevelandu, můžeš být odkudkoli.‟
Byla tam vztahovost a bezprostřednost.
A já slyšel a cítil hudbu,
která promlouvala k mé duši.
Dělal jsem si pauzy, jak se mi to líbilo. Byla to terapie.
Jsem si jistý, že by to vědci popsali lépe než já.
Všichni o emocích mluvit nedokážeme.
JAZYK + EMOCE
Možnost vidět umělecké dílo,
které ve vás vyvolá autentické emoce, je velmi silný zážitek.
Hudba, která je emotivní nebo smutná, vám pomáhá,
ale také to nějakým způsobem ještě více vyvolává.
A to je velmi důležité.
Tak jo, pusť to.
SKLADBA 16 MAN ON THE MOON (BONUS)
Nikdy jsem se nestaral o to, co si o mně negři myslí.
Teda staral, ale seru na to. Víš, co chci říct?
Hip-hop odvedl neuvěřitelnou práci při popisu
prostředí, ve kterém tito umělci vyrůstali.
Ale nemluvil o tom, co se děje v jejich hlavách.
A Cudi neměl problém
ponořit se do svých nejosobnějších, temných myšlenek.
JOE LA PUMA
Dnešní umělci o Cudim nemluví ve smyslu:
„Miluju jeho hudbu. Skvěle se obléká.‟
Víte, co říkají?
TRAVIS SCOTT
Cudi je jedním z týpků, které poslouchám pořád.
Zachránil mě.
Díky němu jsem si přestal ubližovat.
To slyšíte často, když lidé mluví o Cudim.
Když o něm mluví jeho fanoušci.
Slyšíte to i od největších osobností současné popkultury.
Dnes, o deset let později.
Mám pocit, že se opravdu zaměřil na mládež.
Zaměřil se na to, jak nás inspirovat.
Vždycky dokázal poradit, co dělat.
Vytvořil soundtrack k mému životu
nebo k životu toho, kdo si prochází tím samým.
Jestli jste jeho fanouškem, víte o čem mluvím.
Když přemýšlím o albech, která provázejí
můj život, tohle je největší ze všech.
Nejdůležitější album v mém dospívání
od malého teenagera až po vstup do skutečného světa.
Chrlil svou pravdu způsobem, který byl přístupný. Byl zranitelný
a mluvil o věcech jako, nikdo neví o tom, kolik toho toho cítím.
Díky němu jsem si dovolil otevřít se svým emocím. O tom všem je tohle album.
Je ironií, že v žánru,
který je o neproniknutelnosti a statečnosti tváří v tvář bolesti,
tuto konfrontaci ega a soutěživosti
překoná ten,
kdo se nestará o to,
jak tlustý má řetěz nebo jak tvrdou ránu dá.
Ale ten, kdo říká: „Jsem člověk.‟
„A tímhle se si procházím.‟
„A ať se vám to líbí, nebo ne, tohle je můj život.‟
Už na vysoké škole jsem měl tyhle červené vlasy
a když jsem procházel třídou, všichni měli takový...
Viděl jsem, jak se na mě lidé dívají, smějí se a dělají si ze mě legraci.
Zraňovalo mě to. Cítil jsem ty pohledy.
Ale vždycky jsem věděl, že to ustojím.
Cudimu jsem to nikdy neřekl, protože by to bylo divné.
Ale vážím si ho za to, jaký je, a že já můžu být sám sebou.
Protože některé okamžiky jsou těžké pro každého
a vždycky si musíte uvědomit,
že život je víc než jen jeden okamžik.
Někdy na to můžete zapomenout,
protože v tu chvíli je těžké si představit,
že to bude zase dobré.
To se snažím mít vždycky na mysli.
V životě jde o víc.
Než o tuhle školu, tuhle kolej nebo tyhle děti.
Prostě jsem věděl, že jde o něco víc a že toho dosáhnu.
Konec není nikdy konec Nová výzva čeká
Zkouška, na kterou se nemůže připravit Nové peklo, které musí dobýt a zničit
Nová úroveň růstu, které musí čelit sám
Ten stroj a duch v něm
To je cesta muže na Měsíci.
Nikdy mi nedělal starost smutek jeho hudby. Jen on sám.
Často se držel stranou.
Zpočátku pro něj bylo těžké se přizpůsobit.
Říká se: „Jsi tam, kam jdeš.‟
Když začnete vydělávat víc peněz,
myslíte si, že se vše zlepší a bude to jednodušší.
Ale když vás sleduje tolik lidí,
může to umocnit pocity negativního vnímání sebe sama,
a to může být velmi zraňující.
Lidé říkají: „Ta píseň mi zachránila život.‟
A to může vyvolat nesmírně děsivý pocit.
„Mám v rukou životy těchto lidí, ale i já se potýkám s problémy.‟
„Mám za ně odpovědnost?‟
Tento tlak může být zdrcující.
PADUA, ITALY KONVERZACE 02
Bylo pro mě opravdu těžké být šťastný.
Říkal jsem si: „Jsem úspěšný.‟
„Dosáhl jsem toho, kvůli čemu jsem do New Yorku přijel.‟
Ale... Byl jsem nešťastný.
Připadal jsem si jako Richie Rich.
Všude se mnou chodila ochranka a všichni na mě dávali pozor.
Byly noci, kdy jsem byl v klubu,
vyběhl jsem z něj,
utíkal několik bloků,
naskočil jsem do taxíku a snažil se ochrance ujet.
Oni nasedli do taxíku a jeli za mnou až domů.
Nikdy jsem jich nezbavil.
Bylo to pro mě těžké vyrovnat se s tím,
že se z toho týpka, Scotta,
stal Kid Cudi.
PŘÍBĚH KID CUDIHO
HRAJE JADEN SMITH
ČÁST PRVNÍ
Byla to pro mě noční můra,
protože jsem nebyl v pohodě sám se sebou.
Když jsem vystupoval, nic jsem necítil.
Jeviště mi nahánělo hrůzu.
Když se podíváte na některá moje raná vystoupení, neusmívám se.
Chtěl jsem být jen mezi dobrými lidmi.
Dívat se jim do očí, vidět jejich duši
a vědět, že jsou to skuteční lidé, kteří mě vnímají.
Toho se mi moc nedostávalo.
Říkal jsem si: „Nevím, jestli mě mají rádi kvůli mně,‟
„nebo proto, že jsem se podepsal pod Kanyeho...‟
„Možná se jim jen líbí 'Day 'N' Nite' a nic jiného neznají.‟
Vlastně jsem nevěděl,
proč se lidem jako umělec líbím.
A říkal jsem si, že to možná není nic pro mě.
Při nahrávání alba jsem zažil hodně hezkých momentů.
Ale když bylo hotové a začalo se propagovat,
lidé mi kladli velmi osobní otázky,
na které jsem nebyl připraven odpovídat.
Nikdy mě nenapadlo, že když budu upřímný,
lidé se mě budou chtít ptát na tolik osobních otázek.
Ptali se třeba: „V jedenácti letech jsi přišel o tátu. Jaké to bylo?‟
Byly to otázky, které mi nikdo předtím nepoložil.
A já jsem o nich nikdy nepřemýšlel.
Když mi umřel otec, všechny své pocity jsem maskoval a schovával.
Předstíral jsem, že se to nestalo.
Dával jsem rozhovory ve slunečních brýlích a byl jsem na kokainu.
Seděl jsem tam a odpovídal na otázky,
protože jen tak jsem mohl o těchto věcech mluvit.
Neopustil bych svůj dům, nikam bych nešel a nic bych neudělal, kdybych nebral koks.
Když jsem byl na koksu, běhal jsem po ulicích,
klidně bych mohl dělat i starostu,
rozdával autogramy, fotil se s lidmi
a rozprávěl s nimi.
Dodával mi sebevědomí k tomu, abych vyšel z domu.
S ním jsem byl normální.
Jak vznikl Man on the Moon II?
MAN ON THE MOON, VOL. II: LEGENDA PANA RAGERA
Panejo.
Nechci o tom mluvit. Nevím, kde začít.
Mám mluvit o Man On The Moon? Ano?
Na začátku to byla zábava.
Všechno potemnělo,
až když se dostavil úspěch.
-Myslíš ten konec? -Jo. To taky.
MAN ON THE MOON II STUDIO LOS ANGELES, CA 2010
Chci tam dát víc...
Jasně. Dáme tam víc vrstev a všeho.
Když byl Man On The Moon hotový, vrátil jsem se do studia.
Byli jsme jako bratři. Byli jsme spolu ve studiu,
měli jsme společné hotelové pokoje,
jezdili jsme na jeho první koncerty pro 30 lidí někam do Jersey.
Tím vším jsme si prošli. A dynamika se měnila. Přirozeně.
Něčím si procházel. To bylo vidět. Prostě se necítil.
Pamatuji si, kdy se to změnilo.
Dělali jsme show, afterpárty,
většinou se toho dělo hodně.
A najednou se na všechno vykašlal.
Měl tyhle momenty i před tím.
Něco si řešil,
tak se zavřel doma.
Takže ten příběh osamělého feťáka je pravda.
Pro mě osobně to bylo stejný, jako s Ye.
Pracovat s Cudim a Ye
bylo pro mě náročný, protože...
Měl jsem...
Měl jsem být s Cudim víc.
A mohlo to třeba dopadnout jinak.
Ten vlak se rozjel super rychle a on cestoval po světě.
Měl povinnosti, super fanoušky a pořádal obrovská turné.
Všechno bylo v pohybu. To nechceš zastavit. Ale co naděláš?
Vůbec nebyl šťastný.
Nezdálo se, že by se na něco těšil.
Taky si myslím, že už nechtěl dál žít.
Kromě výkyvů nálad byl ve studiu vždy stoprocentní.
Musíte pochopit, že Cudi je můj bratr.
To, že to přede mnou dokázal skrývat, mi hodně vadí,
A on to uměl skrývat velmi dobře.
Nevěděl jsem, jestli dokážu přijmout to, čím se stávám,
pod tlakem toho, že musím splnit očekávání.
Užíval jsem kokain,
abych unikl realitě.
Neuvědomoval jsem si, jak hluboké to je. Jak hluboké jsou ty texty.
SKLADBA 03 DON'T PLAY THIS SONG (FEAT. MARY J. BLIGE)
Tu skladbu jsem nikdy neměl rád.
Produkoval jsem to, dělali jsme to spolu. Jako bych to viděl každý den.
SKLADBA 16 GHOST!
Posloucháte ty texty, ale není to jen album.
Je to jeho skutečný život.
Doufám, že pochopí, že skutečně pochopí,
že to nechápou.
Doufám, že pochopí, že skutečně pochopí,
že to nechápou.
KID CUDI ZATČEN V NEW YORKU
Zatkli mě ještě před dokončením alba
a vzpomínám si, že když jsem se dostal z vězení, styděl jsem se,
protože jsem vyrůstal se dvěma strýci závislými na cracku.
Takže to, že jsem se dal na kokain, ve mně vyvolalo pocit,
že jsem všechny zklamal. Že jsem zklamal svou mámu.
Ale jsem rád, že mě zavřeli, protože tehdy jsem s tím přestal.
Nemyslím si, že bych přestal, kdyby se o tom lidé nedozvěděli.
Pokračoval bych v tom.
SKLADBA 10 - TROUBLED BOY KID CUDI PRESENTS
Lidé se ke mně začali chovat jinak a dívat se na mě jinak,
a to mě vytočilo.
Všichni, myslím, v médiích, tak nějak...
Dlouho mě vykreslovali jako člověka,
který má nějaké osobní problémy a trpí depresemi.
KONCERT DOMA CLEVELAND, OH
To mě opravdu hodně trápilo...
protože jsem nebyl
na dně a v depresi pořád.
A to bylo v roce, když se mi narodila dcera.
Chci vám představit mou dceru, lásku mého života.
Chtěl jsem, aby viděla, co táta dělá.
Když jsem byl s ní, byl jsem nejšťastnější člověk na světě.
Ale nebyl jsem s ní pořád.
To k mé práci patří.
Nejde o to, co říkají média, jde o ty děti.
Takže jsem se prostě snažil soustředit na to,
že jim to pomáhá,
a to bylo vždycky moje poslání.
Je to ta věta: „Dívám se na sebe jako na oběť,‟
„jen aby děti nebyly jediné, kdo v noci nespí.‟
A přesně o tom to je.
Obětoval jsem soukromí svého života
a zveřejnil svůj příběh, abych pomohl ostatním.
SBOHEM
-Potřebuju pauzu. -Dobře. Dík.
Vždycky jsem měl pocit, že jsme si velmi podobní.
Vždycky byl se mnou nějak spřízněný duchem.
Mám na něj krásné vzpomínky. V mém srdci je jako plyšový medvídek.
Vzpomínám si, jak jsem s ním byl v Amsterdamu.
Lidé ho honili, nikde žádný bodyguard.
Říkal jsem, že tahle superhvězda
se tady s námi jen tak poflakuje.
Nikdy to neztratil. Pořád to má.
A jeho kamarádem můžeš být jen tehdy,
když s ním něco tvoříš.
Ne, že by tě chtěl využít,
ale je to jediná doba, kdy se cítí dobře.
Jak dopadl rozhovor s Shiou?
Vzpomínám si, jak jsme seděli... Ach, můj bože.
Byl zrovna na turné a říká:
„Chci natočit animák o mém dětství.‟
A já na to: „Jdu do toho.‟
Sepsal jsem, jak to zpracovat, dal jsem do toho všechno.
Mluvil o schůzce v Adult Swim, kde jste spolu byli.
V místnosti bylo pět lidí z Adult Swim
a všichni z toho byli nadšení. A to jsem v životě neudělal ani hovno.
Tak si říkám: „Jde to dobře.‟
Pak mi Cudi uprostřed schůzky vytrhne scénář z ruky
a řekne: „Je to kravina,‟
praští jím o zem a odejde.
Ne. To jsem neudělal.
Vzal jsem mu scénář z ruky.
Napsal ho sám. Já jsem ho ani nečetl.
Bylo to agresivní.
Udělal jsem to jemně. Když scénář vytáhl,
zarazil jsem ho: „Ne, ne, ne!‟ A on byl naštvaný.
Pustil mě ke svému životnímu příběhu.
Dal mi přístup ke všemu.
I ke své mámě. A já jsem to všechno zapsal.
Byly tam i věci, které jsme spolu nekonzultovali.
I věci, o kterých nechtěl mluvit.
Je si vědom toho, jak je vnímán.
A chce to utvářet do té míry, že mu to nedovoluje být svobodný.
Proto jsme se spolu tak pohádali.
Do všeho reju a jsem zvědavej jako svině.
Šli jsme tam spolu a on to zrušil.
Několik let jsem to nedokázal pochopit.
Udobřili jsme se a pak rozhádali, udobřili a zase se rozhádali.
Máme se rádi, jenže jsme oba vášniví.
Mám ho moc rád,
protože mám pocit, že mě chápe, a já zas chápu jeho.
V týhle branži jen těžko najdete lidi,
který se snaží vytvořit něco novýho,
ale pro mě to byl vždycky únik. Je to osvobozující.
Dům Kida Cudiho. Los Angeles, CA
Můj manažer Dennis mi jednoho roku koupil kytaru
a já se ho ptal: „Pročs mi ji koupil?‟
Řekl mi: „Napadlo mě, že by se ti to mohlo líbit.‟
Já jsem řekl: „Ale já neumím na kytaru.‟
Prostě mi tu kytaru koupil,
a pak mě napadlo, že se na ni naučím sám.
Tohle jsem já, jak se snažím něco cítit.
Potřeboval jsem se nějak vcítit do hudby.
To, že jsem černej, hraju na kytaru a dělám rock,
tak to bylo lidem asi divný.
I kdyby to bylo divný, tak by mi to bylo jedno.
Prostě jsem se pevně rozhod, že se na ten nástroj naučím.
Chtěl jsem si dokázat, že to dám.
Máš to?
Stihls to?
Ne. Zkus to znovu, abych to stihl.
-Tys nenatáčel? -Ne.
Ty hajzle. Stejně jsem se jen zahříval.
WZRD, to album jsem natočil střízlivej.
Nechlastal jsem, nehulil, ani nemyslel.
Nebo jsem hulil a nechlastal? Už si nevzpomínám.
NAHRÁVACÍ STUDIO BREWERY. BROOKLYN, NY
Pomozte mi někdo? Zajímá to někoho?
Slyšíte mě? Je tu někdo?
Ta motivace tu byla taková,
že rozhodně chtěl založit kapelu s Dot.
DŮM KID CUDIHO. LOS ANGELES, CA
Asi bude tvrdit něco jinýho, ale část z toho rovněž pramení
z toho, že skončil a byl na tom pódiu sám.
Prostě chtěl do toho akvárka přivést i někoho jinýho.
KOMPLEXNÍ FOCENÍ ALBA. LOS ANGELES, CA
Chci tě, holka
Potřebuju tu tvoje tělo
Měl jsem radost z toho novýho soundu a všeho kolem.
Měl jsem trvalou a novej look. Chápete, co tím myslím?
Jo, oh
Přímo tady
Byla to terapie.
Při natáčení WZRD jsem byl na fakt šťastným místě.
Nejdem po vás.
Držte frasnu a poslechněte si naši hudbu.
-Jste tu z nějakýho důvodu -Přesně
Chcete si nás poslechnout.
Takže poslouchejte, o čem mluvíme,
protože se vás snažíme naučit, co děláme.
Je to prostý.
Je vám to jasný?
Netleskejte, netleskejte.
Fůra lidí si myslí, že jsem kretén a debil.
Klidně si myslete, co chcete.
Ale tahle sračka mě drží při životě, negři, každej zasranej song.
Takže si naserte, jestli nemůžete poslouchat moji hudbu.
Jo.
A přesně to cítím. Celým srdcem.
Mám dotaz.
Už žádný dotazy. Chci odsud vypadnout.
Nikomu bych nepřál svůj život.
To, co jsem prožíval. Nechtěl bych, aby si tím někdo prošel.
2. ČÁST
Začal jsem si uvědomovat, že jsem
takovej...
Temnej, mám depky
a čelil jsem tomu, že lidi
nechtěj mít nic společnýho s někým, kdo nemá všechno zmáknutý.
A po tom druhým albu jsem prostě obrátil list.
Přišel jsem o Sylvii Rhoneovou, a to bylo hodně vážný.
Byla někým, kdo ve mě věřil a posouval mě, a já ji ztratil.
Kdybych měl Sylvii Rhoneovou, tak je moje kariéra jiná,
protože Sylvia ve mě věřila jako nikdo jinej v branži.
Bez ohledu na to, jak divnou hudbu jsem hrál,
byla totálně nadšená z toho, co chci dělat.
A to je těžký, protože u těhle značek jde vo hubu.
Vím, že mám podporu, ale furt slyším: „Kde je rádiovej singl?‟
A já na to: „Hele, jsem Kid Cudi. Na tohle nemyslíme.‟
Nebylo by toho „přechodu z rapu do punk rocku‟,
kdyby to Cudi nerisknul.
Musel riskovat a snýst kvůli tomu kritiku,
protože voni chtěli dalšího Man On The Moon.
On jich má v ranci hned několik.
Jeho problém je, že se nerad opakuje.
Cítí se překonanej nebo na to nerad tlačí.
Začne se oddalovat od jistýho druhu pop úspěchu,
protože ho zbytek života neuspokojuje.
Z tý nespokojenosti pak získáte neuvěřitelný umění
a neskutečně rozpolcenou osobnost.
Musel jsem lidem připomínat: „Hele, existujem v úplně jiný rovině.‟
Nepouštěli mě v rádiu, já se dostal na net.
Pracoval jsem s Kanye Westem, Jay-Z, a rádia mě nehrála.
NAHRÁVACÍ STUDIO BREWERY. BROOKLYN, NY
Furt jsem musel něco dělat a měl starosti s rádiem.
Zasraný rádio.
Chci, aby moji nahrávku hráli v rádiu? Jasně, ale musí být organická.
Lidi si maj tu desku pustit, protože je žhavá,
a ne, protože jim to přikazuje nějaká společnost.
Moc jsem se nezajímal o prodeje nebo tak.
Jinak bych musel říct: „Je to v hajzlu!‟
„Lidi už mě nechtěj poslouchat. Končím.‟
Jenže já říkal: „Tak jo,‟
„lidi na to nereagovali, to je v poho.‟
Tak se vrátím ke svým věcem, představím nějakej novej vibe...
Je to supr.
Všecky tyhle songy budou na koncertech strašný.
Strašný. Protože na mých show
je plno pomalejch sraček jako na materiálu Man On The Moon.
Máme vysoký i nízký,
ale nikdy jsme nenahrál rychlejší album.
Takže show bude nabušená jenom s remixem.
Všecky ty songy: „Immortal...‟
Podle mě je vyhecujem.
Žiju svůj život, jako bych měl moc
A dnes večer se cítím nesmrtelnej
Řek jsem, dnes večer se cítím nesmrtelnej
Whoa
Dnes večer se cítím nesmrtelnej
Whoa
Naším úkolem je představit nový chutě a zážitky
Do toho.
Pokaždý jsem přemýšlel: „Jak to mám udělat?‟
„Jak to posunout? Jak můžu...‟
A teď všichni!
„Dát lidem něco, co ještě neslyšeli?‟
Řekla, kdo mě teď bude držet dole
Chci se rozšoupnout Chci se rozšoupnout
Tak dej vědět, jo
Potřebuju to dostat přes vás
Rozšoupnete mě?
Hej, oh
V tu chvíli to lidi možná nepochopí,
ale musíte zůstat věrný svým zásadám.
Cudi! Cudi! Cudi!
Vždycky zůstanu věrnej Scottovi,
a pokud se na to soustředím, tak by to mělo bejt v cajku.
Heleďte na ty zasraný lidi. Cítíte něco?
Projdeme si kompilaci a zazpíváme...
Co? Až řeknu Kid, řeknete Cudi
-Kid -Cudi
Až řeknu Kid, řeknete Cudi
-Kid -Cudi
Super!
Když něco nahraju, tak...
Měl bych obavy, že lidi něco nepochopěj,
tak všecko vysvětlím
On je pravej opak, prostě to hodí
KID CUDI UVÁDÍ LET SATELITU
a lidi to chápou a tak, což je supr.
Kéž bych byl taky takovej.
Cítíte to?
Jakmile začnu zpívat jako někdo jinej, tehdy selžu.
Zase chlast, zase chlast Lahve nahoru, to vyhraju
Jedna část mě říká: „Co když se jim to nebude líbit?‟
„Společnost to nebude promovat, a lidi se na to vyserou.‟
Což je škoda, ale nezabrání mi to v její realizaci.
Je to jen myšlenka, a pak si řeknu: „Seru na to, prostě to udělám.‟
Hele, jsem člověk.
JSEM ČLOVĚK
Pane Ragere, vezmi si mě
Spojením je ten rauš.
Spojením je ten rauš
A právě za tím se všichni ženou, za tím raušem.
Tehdy se konečně cítíte jako přirozená část něčeho.
Jako byste našli svý kořeny,
protože můžete mít názor, silnej názor nebo něco, co říká:
„Já vím, že to nemá být super,‟
„ale je na tom něco bezvadnýho. Hele, tohle je úžasný.‟
Klidně můžete psát hudbu o ničem, a lidi si to stejně budou pouštět.
Je to super beat, jasný?
Nějaká sračka, opakující se chyták,
ale některý lidi to dokážou zatraceně dobře spojit.
Kde jste? Kam jdete?
Hej, pane Ragere Kde sakra jste?
Kam to kurva jdete?
Hej, pane Ragere
Kde jste? Kam jdete?
Hej, pane Ragere
Hej
Jo
Děkuju!
HUDEBNÍ FESTIVAL VÝCHODNÍHO POBŘEŽÍ. CHICAGO, IL
Jeho bolest byla pokaždé cítit na úplném povrchu.
Často se usmívá,
ale za tím úsměvem něco skrývá.
Jednou jsem přišel.
Myslím, že natáčel rokový album s Patem.
Brutálně mě předběhl.
Řek jsem: „To není ono.‟
A on mě vyrazil z baráku. Dlouho jsme spolu nemluvili.
Když mu chcete říct pravdu, tak to musíte říct diplomaticky.
Protože je zatracenej cíťa.
Do každýho alba vkládá celý svý srdce.
Prostě kope do hloubky.
Kope a doluje vlastní pravdu,
o který má pocit, že ji může představit dostupným způsobem
a začít o tom jamovat.
Jasně, prostě někdy uděláte nejpitomější škvár na nejtemnějším místě.
Moje nejoblíbenější album Kid Cudiho,
zasraný... Speedin' Bullet to Heaven.
Je to šílený. Hele, je to „Confused‟. Jasně, „Confused‟. (zmatený)
Muselo to bejt těžký období.
Moh bych se ztratit a sjet z útesu
Spadnout do nicoty
Nechci se bavit o „Confused‟,
protože to pro mě bylo hodně temný období.
Prostě se nechci bavit o žádným songu
-z Speedin' Bullet. -Tak jo, v poho.
A když si na celý pódium vystřelím mozek
Tak je to šílenství, který vyléčí smutek
Speedin' Bullet to Heaven bylo nejtemnější.
Bylo temnější než Man On The Moon II.
PORADY SPEEDIN BULLET
Měl jsem pocit, že žiju správně,
ale stejně jsem uvnitř cítil prázdnotu.
Lidi ke mně vzhlíželi, ale já nebyl šťastnej.
Často jsem se cítil jako podvodník.
A to mě dohnalo
až na temnou stranu toho, s čím jsem se potýkal.
Hele, ta kokainová sračka mě fakt vyděsila.
Když s tím začal, už s ním nebyla řeč.
Nedokázal jsem k němu proniknout.
Začal se uzavírat, nikomu neodpovídal.
A tak jsme spolu nadlouho ztratili kontakt.
A nebyl jsem to jen já, ale plno jeho... Prostě se brutálně izoloval.
O tomhle období jeho života fakt nic nevím.
Tehdy jsme se nestýkali
Passion, Pain pochází z nadějnýho místa
„Doufám, že jednoho dne se tak budu cítit.‟
A takhle se chci cítit.
Mrzel mě každej vztah, kterej jsem prožil.
Ty holky musely projít takovým
dramatem, protože jsem nebyl šťastnej
a nebyl jsem tam, kde bych potřeboval.
Tím se znásobovalo mý peklo,
prostě jsem si nedokázal udržet vztah.
3. ČÁST
Zase jsem začal fetovat.
Vůbec mě netěší, že jsem dovolil,
abych se k tomu vrátil,
a ještě po tolika letech.
Strašně jsem se styděl.
Chtěl jsem se zabít,
a dostalo se to až tak daleko, že jsem to začal plánovat.
Věděl jsem, že jestli
nevyhledám pomoc,
tak se něco zlýho stane.
Někde hluboko jsem chtěl...
Chtěl jsem být lepší.
A nechtěl jsem to vzdát a zklamat lidi.
Všecko by přišlo vniveč, vše, na čem jsem tak dřel.
Nemoh jsem opustit svoji dceru,
svoji mámu,
ségru ani svý bratry.
Prostě jsem se musel vzchopit.
4. ŘÍJEN 2016
Kid Cudi 4. října 2016
Jen těžko jsem hledal slova, protože jsem se styděl.
Žil jsem ve lži.
Včera jsem se přihlásil na odvykačku
Nevím, jak vypadá mír.
Nikomu nevěřím
Jsem vyděšenej, bojím se,
Modlím se, Scotte,
nechť ti Bůh žehná a provází touto dobou.
Hodně silnej post.
Dáváš mnoha lidem možnost se podělit se stejným problémem.
Nestyď se, neomlouvej se.
Děláš správnou věc a nejspíš jsi svým příběhem zachránil životy.
„TURNÉ SAINT PABLO‟ KANYE WESTA HOU, TX
V této chvíli chci jen říct,
že Kid Cudi je můj brácha
a doufám, že je v pohodě.
Umělec s nejvíce nahranými alby za posledních deset let,
nejvlivnější.
A doufám, že se mu daří dobře.
Učí nás, abychom ve velmi křehkém věku opustili naše rozpoložení.
Všichni.
A podle mého pocit,
že tvoje umění není dost dobrý, nebo si jím nejsi jistej,
je přirozenej, ale zároveň se domnívám, že je naučenej.
Lidi jsou odlišný a každej z nás
může nabídnout něco jedinečnýho a zvláštního.
Lidi prostě zapomínaj, že všichni maj v podstatě stejný pocity.
Ztracený, zmatený, nejistí v tom, proč jsou tady,
tohle je úzkost.
Všichni to cítí a snaží se to nějakým způsobem zakrýt.
Musíme se semknout s našimi chybami,
nejistotami,
radostmi i štěstí.
A přijmout vše jako nádherné a přirozené.
Tohle strhne všechny ty zdi
a všichni si pak řeknou,
„Chápu tě,tvoji bolest i radost.‟
„Bude to v pohodě.‟
Jsem trochu nervózní, jasný?
Pokaždý, když o něm mluvím, tak mě přepadnou city.
Vždycky tu pro mě byl.
Zachránil mi život
V těžkým období, smutku i pohodě.
Zachránil mi život
Jeho hudba mi hodně pomáhá, když se cítím sama.
Zachránil mi život.
Znemaná pro mě mnoho.
Pokaždý tu byl někdo, kdo mi rozuměl.
Jo, věděla jsem, že někdo ví, jak se cítím.
A přesně tohle byl Cudi.
Je pro mě jako brácha. Někdo, ke komu vzhlížím.
Man on the Moon, to byl začátek mýho života.
Inspirace.
Prostě... Odhalil moji zbrusu novou část,
a já totálně pochopila, že nejsem sama.
Pomohl mi.
Svými životními nezdary mi pomohl a motivoval mě,
mám pocit, že mi pomohl vyrůst
a být mnohem zranitelnější.
Pokud pustit si lidi k tělu znamená tohle,
tak je dobré se tak cítit. A smutek je v pohodě.
Smutek je v pohodě.
Když mi bylo 20, dělal jsem velký boty,
vypadal jsem jako naprostej šupák.
Od debilního Disney Channelu mě dali ke Spielbergovi,
a furt říkali: „Hodně se usmívej.‟
On to měl a já se s tím vždycky ztotožnil.
Ten úsměv byl jakýmsi způsobem přežití.
A tak jsem si v tom období furt přehrával jeho album,
protože jsme stejně citlivý.
Odemknul jistý druh zranitelnosti,
která víc vypovídala o tom, kým jsem.
Neustále to byla jakási cesta,
odjakživa měl bejt mým nejlepším kámošem. Jasně.
Možná o tom nemluví stejně,
ale já se za to nestydím. Ten týpek má mý srdce.
A není to jen jeho hudbou, ale taky jeho konstrukcí.
Ten maník pro mě znamená hodně, je fakt ...
nedílnou součástí mýho života, nejenom hudba, ale i jako člověk,
je obrovská část mýho života.
Jeho hudba taky. Jo, hudba taky.
Nejlepší okamžik,
pokud se ohlídnu,
je doba, kdy šel na odvykačku.
Ta představa, že jsem o něj
moh přijít, chápete, co tím myslím?
Nebylo to
vůbec šťastný období.
Když se ohlídnu, tak mě napadá: „Jsem rád,‟
„že tam tehdy šel.‟
„A nebylo to ani o minutu později.‟
Nebyl jsem zrovna nejlepší.
Občas to tak v životě máme.
A těchto věcí jsem dosáhl na odvykačce. Mluvil jsem o tom,
„Moh jsem to udělat líp? Moh jsem tam být.‟
„Nebo jsem to moh pochopit. Neměl jsem se bát.‟
Došlo mi,
že jsem se pral s tolika věcmi, protože jsem neustále makal.
A neměl jsem čas žít vlastní život.
Tak jsem si řekl, že se s tím svinstvem poperu.
Teď jsem šťastnější a cítím,
že můžu mluvit o jistých věcech.
A už jsem se s těmi sračkami smířil.
Postavil jsem se jim.
Vím, co jsem udělal špatně.
O tom není pochyb.
Takže o tom teď můžu mluvit.
A když jsem teď na lepším místě sám se sebou, se Scottem,
mám sám sebe rád, jsem šťastnej.
A doufám, že fanoušci
vidí, že jsem konečně
na lepším místě.
Nádherný ráno Jsi sluncem mýho rána, baby
Nic nechtěnýho
TOUR SAINT PABLO K. WESTA
Tak jo, L.A.
Kid Cudi je teď na odvykačce.
Ale v rádiu hrají jeho song číslo jedna.
A chci, abychom si ho dnes zazpívali.
Dost nahlas
Aby ho slyšel a cítil a věděl, že ho máme rádi.
Připravení?
Nádherný ráno
Jsi sluncem mýho rána, baby
Nic nechtěnýho
Pocit ztracenosti je v pohodě. Všichni by se tak měli cítit.
Nikdo nepřišel na to, proč jsme tady.
Můžete ten čas ztracenosti využít a přetvořit ho na zkoumání.
Velká míra uzdravení spočívá ve změně vnímání.
A mnohá zotavení
závisí na změně vnímání toho, co prožíváte.
A vědomí, že se můžete cítit ztracení mezi lidmi.
Takže pocit ztracení je přímo tam, kde byste měli být.
Zrovna jsem vyšel z odvykačky
a věděl, že lidé jsou nadšení, že se vracím domů.
Byl jsem neskutečně nervózní.
A modlil se k Bohu, aby mě děcka chtěla ještě poslouchat.
Los Angeles, pořádně tu začněte hučet.
COMPLEXCON. TRAVISE SCOTTA. LONG BEACH, CA. 5. LISTOPADU 2016
V týto chvíli doslova omdlívám blahem.
Jsem v sedmým nebi. Tohle je můj oblíbenej umělec všech dob.
Ani nevím, kolik sráčů cítí to samý,
a na tomhle hovadu jsem vyrost.
Takže pořádnej rozruch, přichází Kid Cudi.
Miluju vás, vy sráči!
Fanoušci, viděl jsem tu lásku a nadšení
Lidi měli ohromnou radost, že jsem doma a zvládl to.
Poslouchejte. Každej z vás mi neskutečně chyběl.
Mám vás všechny rád.
Vím, že život je cáklej.
A furt čelíme sračkám,
ale můžem to překonat, můžem to zvládnout.
Jsem živým důkazem. Jsem živým důkazem.
A nechci vám kázat. Nechci vám kázat.
Chci, abyste to věděli. Musím vám něco říct.
Poslouchejte.
Honím se za štěstím a vím,
Není vždycky všecko zlato, co se třpytí, jo
Až ho dosáhnu, tak budu v pohodě, jo Co je?
Bude to dobrý
Přivedlo mě to trochu zpátky.
Ke světlu.
Jako by mi to v tu dobu pomohlo.
NAHR STUDIO. JACKSON HOLE, WY
Když se vrátil z odvykačky, tak jsme vařili.
Šli jsme do studia a makali na hudbě
A tak vzniklo Kids See Ghosts.
Ať jsme spolu dělaly beaty nebo byl s Dotem,
neustále dělal a tvořil.
Nevím, jestli bych to album vydal tak brzo.
Nejspíš by mi vzalo pár let.
Ale pak Kanye...
Řekl mi, že chce natočit to album.
A...
Řek jsem si: „Sakra, to je super, protože‟
„teď mám někoho, kdo mě zvedne.‟
Dá mi najevo, že tyhle hovadiny zvládnu.
CAMP FLOG GNAW CARNIVAL. L.A., CA 31. 11. 2016
Kanye to nejspíš netuší, ale zachránil mě.
Zachránil mě před dalšími depresemi
kvůli tomu, kde jsem byl v hudbě.
Pomohl mi vidět, že „Jsem ještě neskončil.‟
Znovu jsem se narodil, narodil Pokračuju dál
Neustále jdu dál Neustále jdu dál
Neprožívám žádnej stres, Pane
Pokračuju dál
Neustále jdu dál Neustále jdu dál
Už netoužím vytvářet žádný temný scénáře.
Nechci nic z toho vytahovat na světlo Boží.
Doufám, že lidi
pochopili, kdy jsem skončil, když jsem to udělal.
Ale ta kapitola je uzavřená.
Před chvílí jsem uznal, že schopnost dělat hudbu
je něco speciálního, byl to dar od Boha.
Věděl jsem, že ten dar, tu moc musím využít ke konání dobra.
Poslyšte, než přejdem k dalšímu jamu, tak vám chci něco říct.
Vážím si každýho z vás,
od předních řad po zadní, přišli jste, abyste mě viděli rockovat.
Život je šílenej To si musíme vyžrat.
Je zasranej, ale my jsme přeživší.
Chci poděkovat fanouškům Kid Cudiho. Přežil jsem to.
Od tý kompilace uběhlo hodně vody,
a vy jste mě na týhle cestě neuvěřitelně podpořili.
Žeru tě, Scotte.
A ta dnešní show,
vidím všechny nádherný obličeje a vaši lásku,
je to prostě. Doslova mě to ohromilo.
Jen jsem vám chtěl říct, že překonávám sračky.
Nikdy jste se ke mně neobrátili zády.
-Nesoudili jste mě. -Nikdy.
Nezůstal jsem na ocet.
A moh jsem přijít a spatřit tolik lásky.
Od alb, který jsem vydal před rokem, dvěma
nebo dokonce třemi. Je to cáklý.
Vím, že vám pomáhám. Ale víte, co?
Pomáháte mi víc, než si myslíte.
Je to jako skupinová terapie. To je úžasný.
Věděl jsem, že je to můj úkol.
Já věděl, že proto jsem se narodil.
Je to můj osud.
Všechno, co vytvořím, musí lidem nějak pomoci.
Prostě musí.
Nemůžu dělat jinou hudbu.
Tohle bylo vždy cílem, inspirovat ostatní,
aby mohli vyprávět svůj příběh.
Mám za to, že rap potřebuje víc takovejch.
Teď je to tak,
že nedostanete smlouvu, pokud nezpíváte a nemluvíte o svých citech.
My sami jsme branži infikovali tímhle hnusem už v 2009.
Vznikl dominový efekt v celém hudebním průmyslu
a trvá desetiletí.
Takže nemáte zač.
Takže desátý výročí je mý první album.
Je to nádherná cesta, na kterou se celou dobu vydáváme.
Taky vás mám rád. Ukaž mi tu kérku.
Pane Cudi! Mám ji! Mám kérku! Miluju tě, Cudi.
Do prdele práce.
Zachránils mi život, Cudi. Podepíšeš se mi? Prosím.
Dobře, podepíšu se ti na ruku.
Bože můj! Bože můj! Do prdele!
A je to. Jak se jmenuješ?
Zachránils mi život. Jmenuju se Jacob. A miluju tě.
Já tebe taky, Jacobe. Potlesk pro Jacoba. Jo!
Heleď, Jacobe, další song je pro tebe, jo?
Hele... Zkontroluju si tě.
Chci vidět, jak si zmasíš ksicht.
Tak jo, jste připravený?
Jdem na to.
Jo. Do prdele. Kurva.
Připravenej? Budeš se mnou zpívat?
Jo.
Cítím se osvícenej a v pohodě Letní noc ve dvě ráno
Je mi to fuk Ruce na volant
Řídím vožralej Dělám si svý
Jedu po Středozápadě
Užívám života, plním si sny
Budu si dělat, co chci Hledím dopředu, neohlížím se
Lidi mi říkaj, abych zpomalil A já řvu, nasrat
A já řvu, nasrat
Nasrat Nasrat
Jo
Co? Co? Co?
Jo! Jacobe, jo!
Řekni mi, co víš o Snech, o snech
Vlastně nevíš nic o Ničem, ničem
Řekni mi, co víš o Nočních můrách každou noc
Pět hodin ráno, studenej pot mě probouzí s pohledem k nebi
Jo
Honím se za štěstím a vím
Není vždycky všecko zlato, co se třpytí, jo
Až ho dosáhnu, tak budu v pohodě, jo
Budu v pohodě
Honím se za štěstím a vím
Není vždycky všecko zlato, co se třpytí, jo
Až ho dosáhnu, tak budu v pohodě, jo
Jo, jo, jo, jo, jo, jo
ComplexCon.
Ano! Ano!
Co je, kurva? Tak hlučte.
Jo
Mám vás rád, vy sviňáci. Ano.
Mám vás rád. Opatrujte se.
Jacobe, mám tě rád. Opatruj se.
Ano! Ano!
Mír!
10. ŘÍJNA 2010 - 20. SRPNA 2021 NEJLEPŠÍMU KÁMOŠOVI V ŠIRÝM SVĚTĚ
NAVŽDY TĚ MILUJU, ZVLÁŠTNÍ HOCHU
MUŽ JMÉNEM SCOTT
Kreativní dohled: Kristýna