Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Tale!
Okay, vent.
Stille, alle sammen.
Jeg holder en tale som hver jul.
Troede I, I ville slippe?
Jeg foreslår en skål for at fejre afslutning på det år
med de bedste resultater i ti år.
Hurra!
-Tillykke og glædelig jul! -Glædelig jul!
-Ja… -Raúl, hvad er der?
Han stikker af.
Kom nu!
Álvarez…
Nej da.
Vi har det jo så sjovt.
-Jeg skulle på wc. -Skynd dig. Vi har bestilt tequilashots.
Shots!
-Shots! -Helt ærligt.
-Shots -Shots overalt!
Raúl, jeg ville tale med dig. Hør efter.
Som en fyr uden venner på kontoret er du objektiv.
Hvad siger du?
Jeg fortjente forfremmelsen, ikke Sánchez. Rigtigt?
-Mine tal er bedre, ikke? -Alle ved, det er totalt uretfærdigt.
Var jeg dig, ville jeg fortælle chefen det.
Smed, mens jernet er varmt.
For helvede.
Emilio, vi må tale sammen.
1000 KM FRA JULEN
Tak. Glædelig jul.
Her. Kom nu!
Pokkers…
-Idiot! -Hej! Forsigtig.
Jøsses!
-Et foto? -Jeg har travlt.
Jeg kan ikke finde ud af det.
-Nej, tak. -Et stykke nougat?
Jeg kan ikke lide nougat.
-Lad være. -Bare lidt.
-Jeg sagde nej! -Du kan ikke tale sådan til julemanden.
Hør her, skat, han er ikke julemanden.
Han er bare en arbejdsløs, sikkert alkoholiker,
som tager det latterlige tøj på for at få råd til huslejen og billig vin.
-Ikke sandt? -Græd ikke. Glem ham.
GLÆDELIG JUL
-Jeg kan aldrig få fat i dig. -Jeg har travlt, mor.
Sig, at du kommer hjem til jul i år.
-Vær nu sød. -Nej.
Kom nu, Raúl, jeg har købt languster. Du elsker dem.
Jeg kan ikke lide languster.
Besvarer du ikke mors opkald nu?
Jeg er ikke glad.
Jeg ringer ikke mere.
KÆRE HR. MERINO,
EN UGE TIL DIN FERIE
NYD KARIBIEN
Raúl, chefen vil se dig.
Kom ind.
Døren…
Luk den stille.
Ginen er måske topklasse, men det er tømmermændene også.
Undskyld.
Du skal af sted til en revision. God tur.
Hvad?
Det må være en fejl.
Jeg sagde, jeg skulle til Cuba.
Som hvert år. Komme væk fra julen, ikke?
Naturligvis. Komme så langt væk som muligt fra mareridtet af lysguirlander, kager…
Hvorfor hader du jul så meget?
Bravo!
Se, Chispa, det er Melchior, vores favorit.
Chispa, pas på!
Chispa…
Chispa.
Jeg kan bare ikke lide den. Find en anden.
Der er ingen. Ramón er syg, og Carol har lige fået tvillinger.
-Men… -Ikke noget men.
Det er pærelet.
Du er færdig om få dage.
Der er nok tid til at komme afsted, før det starter.
Firmaets mappe. En fødevarefabrik i Pyrenæerne i Valverde.
-Jeg flyver væk uanset hvad. -Selvfølgelig.
Held og lykke.
Skiderik.
Ikke værst.
En lille by.
Jeg er der næsten.
-Hej. -Velkommen!
Et mareridt.
-Velkommen! -Hvordan går det?
-Du godeste. -Hej! Glædelig jul!
Hej!
-Hej. -Stop. Kør ikke den vej.
Hej. Ja, jeg ved det godt, det er jul.
Gider du lige?
Hvor skal du hen?
Fantastisk.
Vidunderligt.
Beregner ny rute.
Skønt.
Jøsses.
Han ødelagde den.
Er du såret? Har du det godt?
Ja. Vidunderligt.
Jeg døde næsten, men bortset fra det.
-Sikket rod. -Vær ikke sådan. Ikke nu.
Det er næsten jul.
Wauw.
-Hvad laver et hus her? -Det var en krybbe.
-En krybbe? -Ja.
Vi laver et krybbespil hvert år.
Sikke en joke. Sikke noget vrøvl.
Det er en smuk tradition.
Jeg har været instruktør i otte år.
God udnyttelse af tid.
Jeg må tilbage til virkeligheden, hvis det er okay.
Sikket fjols.
Sikken idiot.
Foretag en U-vending.
Gid jeg kunne.
Undskyld, min herre.
Gider De give mig den gren?
Jeg havde ondt af den stakkel herude alene.
Jeg har en lille ven til ham.
Ja, livet er kun værd at leve, hvis vi deler det med nogen.
Ikke sandt?
Svar ikke.
Overvej det.
Hallo?
Det billede er af sneen i '73. Vi var afskåret i en uge.
Ni måneder senere fik vi flere børn end nogensinde før.
Rart at møde dig. Jeg er Blanca, ejeren.
Blanca, "hvid" som julen.
-Raúl Merino. -Du er her indtil den 23, ikke?
Du vil elske vores by.
Forretning eller fornøjelse? Det angår ikke mig.
En kiks? Eller måske noget varmt?
Stegte æg? Jeg er god til at lave dem.
Nej, tak.
-Jeg vil bare i seng. -Jeg viser vej.
Jeg har gjort Melchior-suiten klar.
-Melchior? -Præcis. Melchior-suiten.
Vi har også Kasper-værelset og Balthasar-værelset.
Balthasar er meget flot… Din suite.
…men mørkere.
Det er indvendigt.
-Må jeg få nøglen? -Selvfølgelig.
-Behøver du noget, er jeg lige her. -Tak.
-Fireogtyve timer. -Tak.
Glem det.
Du har nået din destination.
KONFEKTURE OG NOUGATFABRIK LA NAVIDEÑA
"La Navideña?"
Laver du sjov, Emilio? Kontrollerer jeg en nougatfabrik?
Og marcipan. De dækker alle julekagerne.
Du ved, jeg hader jul.
Havde jeg sagt det, havde du nægtet.
Virkelig?
Find en anden, for jeg kommer tilbage.
Okay. Jeg venter her.
Med fyresedlen.
-Hvis du ikke gør dit job. -Så er jeg fyret.
Jeg er skredet.
Fint.
Han bliver.
Fantastisk.
Sende mig til en nougatfabrik!
Og her står jeg som en idiot i kulden.
Du er et svin.
-Godmorgen. -Godmorgen. Velkommen til La Navideña.
Nougat og slik, marcipan og godbidder.
-Hvordan kan jeg hjælpe? -Jeg skal revidere fabrikkens regnskab.
-Jeg hedder… -Raúl Merino, ikke?
Mateo Salinas, direktør for La Navideña.
-Ankom du godt til landsbyen? -Med et brag.
-Vi er som en familie, ikke, Luisa? -Ja.
-Du vil lære os at kende. -Jeg kan ikke vente tiden af.
Jeg har rejst og set verden, men der er ingen steder som her.
Jeg skal efterfølge min far. Han har mistet forstanden.
Sådan er livet.
Hvis du fortæller mig, hvor jeg begynder…
Jo før jeg begynder, desto før bliver jeg færdig.
-Vi har et kontor til dig. -Godt.
Du vil gerne se fabrikken først, ikke? Følg med mig.
Gå i lag med nougaten.
Jeg viser dig hele processen. Vi rister mandlerne i disse ovne.
Følg efter mig.
Jeg elsker den lyd. Lyt.
Det er mandlerne, der flyder gennem fabrikken til her,
hvor de blandes med mel. Vi får denne konsistens.
Fascinerende.
Arturo, vores nougatmester.
Hvis du har spørgsmål om nougats verden, har han svaret.
Sødt, men ikke for sødt.
Fast, men ingen klumper.
Det er som at lægge et stykke jul i munden.
Tak, Arturo.
Man kan se, at massen her er blevet en solid blok.
Magisk.
Disse blokke skæres i stænger, klar til emballering.
-Godmorgen, Pilar. Sagrario. -Hej.
Det er her, vi klæder vores nougat på til alle de spanske familiemiddage.
-Marga har været her i 20 år. Ikke? -Jo.
Før mit første barn blev født.
Hun har fem.
Vi kan ikke lave en marcipanhund. Børn spiser ikke menneskets bedste ven.
En kat? Måske.
Men en hund? Aldrig.
Vores F&U-fyre. Proffer.
Ved du, hvad vores største stolthed er? Ikke?
La Navideña beskæftiger næsten alle byens borgere.
Jeg gjorde det endelig.
Ja, jeg gjorde det.
Vent.
-Jeg kender den mand. -Du flyver.
Min far. La Navideñas hjerte og sjæl. Far? Sig hej til Raúl Merino.
-Far! -Hvad gjorde jeg?
Badeværelset, tak?
-Taxien tager en time mere eller mindre. -En time?
-Der er kun én i hele dalen. -Selvfølgelig.
Der er godt nyt.
Vejhjælpen har taget din bil.
-Super. -Er det ikke?
Vi kan køre dig til Valverde. Vi skal til gynækolog.
Tak, men det er okay. Jeg går.
Hvad mener du med at gå? Det er fem kilometer.
Selvfølgelig kommer du med os.
Du kan ikke sige nej. Hun er stædig. Jeg ville ikke have børn, men nu…
-Jeg er José María. -María José.
José og María.
-José María. -María José.
-Jeg er José María. -Og jeg María José.
Forvirrende.
Jeg er bare Raúl.
Nå, Raúl, lad os gå.
Dit barn sparker mig…
-Se. Vil du mærke? -Nej!
Jeg kan forestille mig det.
Ikke længe mere.
Med lidt held kan han nå at spille Jesus.
Vi laver krybbespil hvert år.
Jeg mødte instruktøren.
-Paula? -Total tosset.
Hun er min kusine.
Meget kreativ.
Den her? Jeg tror, det regner.
-Hallo? -Hej.
-Ja, sønnike? -Må jeg få et håndklæde? Der er ingen.
Jeg beklager.
-Jeg kommer med det samme. -Tak.
Skat, bring håndklæder op til Melchior-suiten.
-Jeg tager til renseriet. -Straks, mor.
Kom ind, den er åben.
Bilfyren?
Krybbespilspigen? Hvad gør du her?
Jeg er altid her.
-Det er min mors hotel. -Heldige mig.
-Hvorfor siger du det? -Ikke for noget.
Jeg er ked af det med bilen. Vi kom vist forkert fra start.
-Nej. -Venner?
Må jeg få mit håndklæde?
MOR MOBIL
-Skal du ikke svare? -Ikke nu.
Okay. Det er din mor. Måske er det vigtigt.
-Jeg bad om et håndklæde, ikke et forhør. -Tag det roligt.
-Værsgo. -Tak.
Meget bedre, tak.
-Hej. -Hej.
Godmorgen.
Kan jeg hjælpe?
Vi har et spørgsmål.
Hvad gør en revisor?
Nihundredeogenoghalvtreds, 952, 953…
Et spørgsmål til dig.
Et sekund.
Jeg ville bare vide, hvad du studerede.
Min ældste er god til matematik.
Ikke den yngste. Den yngste er lidt dum.
Jeg tænkte, han kunne blive revisor.
Den ældste, mener jeg. Vi kan tale en anden gang.
Nihundredeogenoghalvfjerds…
-Lort! -Okay…
En, to…
Der er du.
Bær over med min fremtræden.
Jeg havde ikke tid til at rede mit hår.
Hav en dejlig dag.
I lige måde.
Den er færdig. Den duer kun til savsmuld.
Hvad gør vi så nu?
-Vi kunne bygge en ny. -Så kom i gang.
Vi udsætter jomfrufødslen, ellers bliver den ikke færdig til tiden.
Nej.
I kan gøre alt.
Og Skt. Josef er jo jeres skytshelgen.
Hvad?
Bare glem det.
Paula, de er her alle sammen.
-Skal vi starte eller hvad? -Ja.
Hej!
Dan en kø til castingen.
Kom ind en efter en.
Hvem vil du spille i år?
Hyrde.
Melchior, om muligt.
Gaspar.
Jeg ser mig selv som Jomfru Maria, men…
Hvis I ikke gør det…
Hovedvaskekone?
Centurion.
Jeg vil være Skt. Josef.
Andre end Balthasar?
Vi får se, Kareem.
Jeg tænkte måske vasker?
Jeg har sandwich og mandariner, hvis I er sultne.
Mor, det er castingen.
-Biker. -Der var ingen motorcykler, Nico.
Den kan tilpasses millenials.
Jomfru Maria.
Jesusbarnet.
Lad os se, vi har fire hyrder, ni vaskekoner, to Josefer,
en kastanjesælger, som er mig.
Tretten vise mænd, 15 jomfruer osv. Og ingen ærkeengel.
Godaften.
Hvordan går det?
-Piger. -Hej, Mateo.
Vi må genoverveje besætningen.
-Hvad? -Hvorfor?
-Problemer i østerland? -Et par stykker, ja.
Vil du have en rolle, kan jeg tilbyde centurion, kastanjesælger eller engel.
Engel, min skat.
Det vil jeg gerne, men det er højsæson. Jeg har ikke tid.
Hvad ville du så?
Følg med mig.
Hvad sker der?
Hvad er det?
Jeg hørte om ulykken og købte en til.
Den er bedre. Mahogni og libanesisk ceder. Gør det noget, jeg ikke spurgte først?
Hvorfor skulle det? Den er vidunderlig.
-Mange tak. -Det var så lidt.
Skal du noget i weekenden?
Vi kunne spise i El Fogón.
Mateo, det…
Jeg vil ikke gå ud med dig.
Hverken i dag eller de 15 gange du har spurgt mig i år.
Det er ingen date. Vi er bare to venner, der spiser til jul.
I privatrum på en romantisk restaurant.
Kom nu, Mateo. Jeg kender dig.
Okay. Du har ret. Jeg er plagsom.
Men vi var det perfekte par, da vi var børn.
Nej, vi var 15-årige børn, der kyssede fire gange.
Syv.
Jeg elsker at være din ven, og det skal forblive sådan.
Men det er alt.
-Vil du have den tilbage, forstår jeg det. -Nej.
Tro ikke, jeg købte en dyr krybbe, så du ville gå ud med mig.
Okay, vi ses.
Tak for gaven.
I irriterer mig med Mateo. Kan jeg ikke lide ham, er det sådan.
Vi er ikke irriterende. Du vil finde en, der gør dig glad.
Da jeg var 30, troede jeg aldrig, jeg ville blive forelsket.
Men en dag kom en fyr til byfesten.
Han bad mig om at danse, han holdt mig…
Som han holdt mig!
Jeg følte noget, jeg ikke havde følt før.
Hvad?
Jeg ville danse med ham resten af mit liv.
Mor…
Hvorfor har du aldrig fortalt mig om ham?
Hvad mener du?
Han er din far.
Åh…
-Jeg siger dig en ting. -Ja.
Få ikke fire til.
-Kom nu. -Gå ad helvede til, Marga.
Er det den nye fyr?
Revisoren.
Raúl!
Hvordan går det?
-Her, tak. -Sid her hos os.
Nej, jeg har travlt.
Jeg tænkte på at få en sandwich på mit kontor.
Hvis vi ikke kan sidde og spise et godt måltid, hvad er vi så?
Travle folk?
Nej.
-Barbarer. -Ja.
Så siger jeg bare:
Velbekomme.
-Tak. -I lige måde.
Han er ikke særlig venlig.
Pis! Jeg vidste det.
WC
Historien om vores fabrik begyndte for længe siden.
I 1912
besluttede Marcial Salinas, ekspert i Jijona-nougats teknik og tradition,
at åbne en familievirksomhed, som endte med at blive denne fabrik,
som gør de spanske ganer sødere i dag og er vores bys stolthed.
Jeg vil være nougatmagermester som min far.
God idé.
Jeg vil gerne have et bageri.
-Ynkeligt. -Har du set det?
Børnene her drømmer ikke om at blive fodboldspillere eller YouTubere.
Og du gør det til dit job at hjernevaske dem, ikke?
Det er det, der kaldes "juleindoktrinering."
Hvis du er så kynisk, får du mavesår, når du er 40.
Se, hvem der er kommet.
Hvad laver du her?
Hvad med dig? Jeg er læreren.
Jeg troede, du arbejdede på hotellet og med krybbespil.
Gid det var sådan.
Stille nat…
Vi bruger vores anden hånd til at presse.
Hvad vil Charles Dickens sige med denne roman?
Hjælp.
Hvad synes du?
Paulita mener, at det, hun gør for byen, aldrig er nok.
Okay, børn…
Ved du hvad?
Vi er ikke som byfolk her.
Du kender nok ikke engang dine naboer i Madrid.
Som om det var en dårlig ting.
Ingen blander sig i andres liv.
Hvis ingen blander sig, er det lidt trist, ikke?
Se.
Hvem har vi her?
-Hej! -Hvor sødt. Hvordan går det?
Det er Mateo Salinas, La Navideñas direktør.
Du får al den nougat, du vil have.
Du er verdens lykkeligste mand, ikke?
Du godeste. Det er alvorligt.
Sandheden er, at jeg ikke kan klage.
Men der mangler altid noget til at gøre en lykkelig.
-Så jeg fortsætter besøget. -Selvfølgelig.
Jeg skal arbejde. Mit blodsukker er røget i vejret.
Du kan grine ad vores julestemning, hvis du vil.
Men da byerne mistede deres levebrød,
havde vi fabrikken her.
-Julen reddede bogstaveligt vores liv. -Jeg håber, du bogstaveligt nyder den.
Jeg tilbringer jul på en strand med en daiquiri
og 1000 km fra den nærmeste krybbe.
Du er sådan en gnavpot.
Hvad er der så slemt ved julen?
Fjols!
Hvad er der så slemt ved julen?
Intet.
Udover at se slægtninge, du hader,
købe masser af ting, du ikke behøver, fylde dig selv som en gris,
nougatreklamerne, sygdomme forbundet med sukkerindtagelse,
de forfærdelige julesange, der borer sig ind i din hjerne,
gader oplyst med kitchet lys, foregive at være glad for folks skyld.
Hvorfor hader jeg jul? Hvad er der slemt ved jul?
Alt!
-Vær nu sød. -Julen er noget lort.
Han er Grinchen.
Børn.
Børn, jeg beder jer.
Han er Grinchen.
Kom nu.
Jeg vil ikke…
Stilhed.
Godaften.
Hej. Hvordan går det?
Du er revisoren, ikke?
Du bor hos Blanca, du hader jul.
Det er en lille by.
-Okay, så du ved, hvad jeg skal drikke. -Nej.
Lige meget. Rødvin, tak.
Javel, rødvin.
Må jeg stille et spørgsmål i al fortrolighed?
Ja.
Hvorfor hader du jul så meget?
Gør dig klar, klokken er ved at ringe…
-Hvor meget længere, Ramón? -Klokken er der.
Bolden falder.
Nej, det ringer hvert kvarter, og så ringer klokken.
-Hvor er Candela? -Ingen anelse.
Kom så!
-Sådan. -Kom så!
Med Tobías, min bedste ven?
Glædelig 2005!
Tobías!
Ingen grund. Jeg kan bare ikke lide den.
Mellem os to…
Jeg er heller ikke så vild med jul.
Lametta, julesangene, børnene,
der synger for slik…
Hvad snakker I om?
Ikke noget, Don Rafael. Han…
God jul, Don Rafael.
-God jul. -God jul.
-En til. -Ja da.
Hallo?
Det er mig.
Hvad?
Ja!
Hør efter!
Undskyld. Hør her, jeg har gode nyheder.
Efter at have prøvet i fem år
har Guinness World Record accepteret vores ansøgning.
Vi slår rekorden for verdens største krybbespil.
En by i Sydamerika har titlen, men vi slår dem, ikke?
Selvfølgelig.
Vi har brug for folk, hvis du vil deltage.
-Virkelig? -Ja.
Det vil jeg gerne.
Der er bare et problem. Jeg er ikke seks år gammel.
Du er fjollet.
Næste runde på huset.
Undskyld.
JULETURNERING I MUSKORTSPIL
-Lad os se, om det virker. Hejs ham op. -Okay.
Fuck, hvem er gravid, dig eller din kone?
-Kom så, brug musklerne. -Sådan.
Okay.
Det virker. Ned!
Få mig ned.
Vent. Den sidder fast. Den går hverken op eller ned.
Remskiven er ældre end mig. Vi skal have en ny.
Hvad er der? Kommer den?
Nej!
Bonden Santiago ringede til mig.
-Josefina døde. -Gud.
-Hans kone? -Gid det var så vel.
Muldyret.
Han ville låne os den til krybbespillet.
Hvad gør vi nu?
Vi finder en, om vi så skal betale for den.
-Paula! -Gode Gud…
Hvad er der galt? Sig, det er godt nyt.
Desværre ikke.
Hvis vi vil klæde alle ud og slå rekorden, har vi brug for flere kostumer.
Jeg ved, vi har brug for flere kostumer. Hvor mange taler vi om?
Omkring 40.
-Fyrre? -Undskyld.
Et hurtigt spørgsmål.
Har vi penge nok til alt det her?
Remskiven, kostumerne,
oksen, muldyret, vognen…
Det er…
Bare rolig, vi løser det.
Ingen må blive kede af det.
Hallo?
Hej.
Krybbespillets budget, hvis du vil vide det.
Jeg vil overhovedet ikke vide det.
Er der et problem?
Jeg prøver at få det til at løbe rundt, men vi har overskredet budgettet.
Det er jo bare julepjat for dig, ikke?
Det er det, men…
Jeg er revisor.
Når det gælder arbejde, er det ligegyldigt, hvad det er.
Vi er som maskiner.
Kolde, ufølsomme.
Så hr. Psykopat vil hjælpe?
Ja.
Ja, sådan.
Problemet er, at du kun bekymrede dig om omkostningerne og ikke profitten.
Hvilken profit? Det giver mig kun hovedpine.
Turisterne, der kommer til krybbespillet.
Det er penge til barerne,
butikkerne og rådhuset i lokale skatter.
Ja.
-Hvad kan jeg gøre? -Du kan intet gøre.
Men jeg har lavet et økonomisk udkast,
som beregner indtægterne fra krybbespillet.
Hvis du viser byrådet dette mesterværk, øger de dit budget.
-Er du sikker? -Helt sikker.
Mange tak.
Nej. Du skal have tak. Jeg føler mig ikke ofte som en helt.
Ved problemer råber ingen: "Er der en revisor tilstede?"
Hvad? Hvorfor ser du sådan på mig?
Nej. jeg kradser lidt i overfladen. Du er ikke den Grinch, man tror, du er.
Sikringerne er gået.
Er relæet i kælderen?
-Hvorfor? Er du bange? -Nej.
-Det er upraktisk. -Pas på…
…den der.
Er du uskadt?
Du advarede mig lige i tide.
Se. Det er min fars ting.
Og de var mine. Han lærte mig at stå på ski.
-Døde han for længe siden? -Da jeg var lille.
Han var syg i et år, og efter han døde, åbnede min mor hotellet.
Når jeg er ked af det, kommer jeg herned. Han kunne gøre folk glade.
Ligesom dig, ikke?
Jeg vil vise dig noget. Hold den.
Det er min far.
Det er mig.
Var jeg ikke køn?
Meget.
Det her bjerg er virkelig sejt.
En skam, du ikke bliver. Du ville elske det.
Ja, men jeg planlagde at blive færdig, og jeg har en billet til Cuba.
-Selvfølgelig, din rejse. -Ja.
Og der blev lys.
-Vi må hellere gå i seng. -Ja.
-For at sove. -Selvfølgelig.
Ja.
-Lad os gå. -Ja.
-Undskyld. -Undskyld.
-Ottehundrede. -Trestusind euro.
Tooghalvfjerdstusindeottehundredeogsyv.
-Fire millioner euro. -Der er el Gordo!
-Jeg vandt! -Hvad?
-Hvad vandt du? -Mine penge tilbage.
-Jeg vandt. -Marga.
-Jeg går i fødsel. -Det er ikke pengene.
Det er drømmen om at vinde.
De indirekte omkostninger svarer ikke til balancen.
De er overvurderet med omkring 10%.
Er det al den information, du har?
-Ja. -Det er forkert.
Jeg ved ikke, hvad der er sket.
-Fik jeg en euro, hver gang jeg hørte… -Nej.
-Jeg aner ikke, hvad der foregår. -Det er alvorligt.
Undskyld, mine herrer. Har I et frimærke?
Far, det er meget vigtigt.
Det er dette også. Jeg skal skrive til de tre vise mænd.
Tiden rinder ud.
Jeg har ingen frimærker.
-Spørg Luisa. Hun har. -Perfekt.
Jeg har været rigtig god i år.
Og du, søn?
Har du været god?
Undskyld afbrydelsen.
Jeg tror, jeg ved, hvor fejlene ligger. Han var ansvarlig for alt.
Regnskaberne. Alt. Du kan se, hvordan han er.
-Men jeg kan desværre ikke ignorere det. -Selvfølgelig ikke.
Hvis du skriver det her, får vi ikke lånet forlænget.
Ved du, hvad det betyder?
Vi har aldrig fyret nogen i La Navideña. Ingen, Raúl.
-Jeg har ikke noget valg. -Vent. Lad os se.
Jeg ville ønske, jeg kunne gøre noget, men jeg skal notere alt, hvad jeg ser.
Gør det.
Jeg skal bare finde min fars fejl.
-Jeg skal på en rejse i overmorgen. -En rejse? Raúl, tænk på mine ansatte.
Raúl.
Det er jul.
Nej, det virker ikke rigtigt.
Hvis man kradser på overfladen, finder man et godt menneske.
En uge. Ikke længere.
Gud velsigne dig, Raúl.
Raúl!
-Godt nyt. -Ja?
Jeg tog til rådhuset med din plan, og de har øget mit budget.
-Hvad sagde jeg? -Tak.
En skam, du rejser.
-Du ser ikke krybbespillet. -Jeg bliver et par dage mere.
-Hvad? -Ja.
Bliver du?
Det er godt, du bliver.
Det er for arbejdet…
Du tilbringer julen med os?
-Åbenbart. -Jeg er så glad.
VI LUKKER KL. 20 I DAG GLÆDELIG JUL
Hej, Edu.
-Godmorgen. -God jul.
Glædelig jul.
Skynd dig med krabben. Vi er bagud.
Jeg kommer, mor. Tag det roligt.
Glædelig jul.
I ser alle smukke ud!
Hvad? Jeg er lige så stor som et hus.
Det er hun.
-Er jeg? -Jeg køler vinen.
Du er pænere end nogensinde.
-Kom og hjælp mig. -Du er en god kok.
-Jeg er sulten. -Jeg har god fisk og skaldyr.
Vi her alle sammen. God jul.
-Jeg havde planlagt middag på mit værelse. -Hvad?
Min tradition er at være i seng kl. ti og bede, at der intet slemt sker.
Så hyg jer.
Hvad er det for noget vrøvl? Nej. Du spiser ikke alene juleaften.
I aften, når vi fejrer Kristi fødsel,
sender jeg Dem alle mine bedste ønsker igen.
-Bedstemor, skift kanal. -Med et budskab om tro,
-og håb for det næste år. -Bedstemor?
Min familie og jeg sender julehilsner…
Er du okay?
Til næste år ønsker vi Dem…
Bedstemor?
…alt det bedste.
Sæt jer ned.
Skaldyrene er så friske, at de bider.
Siden han fandt ud af, jeg var gravid, har han kastet op seks gange.
Jeg husker, da jeg var gravid.
Den dag jeg fik veer, var der et historisk snefald.
Hendes far Julio og jeg kørte til hospitalet.
Vi blev fanget i sneen i bilen.
Jeg var rædselsslagen.
Da der…
…pludselig kom en fyr på en motorcykel.
Gæt, hvem det var?
Gynækologen.
Hospitalets gynækolog. Og han forløste mig lige der i din fars Renault Fuego.
Så tag ikke fejl, Raúl,
mit barn blev født takket være et julemirakel.
Vol-au-vents!
Det ironiske lille smil siger, at du ikke tror på alt det her.
Kald mig skør, men det gør jeg ikke.
Jeg tror heller ikke på reinkarnation eller homøopati.
-Ikke engang på nisser. -Vær ikke sådan. Der…
Nogle ting kan ikke forklares, selvom det generer dig.
Endnu. Man troede, regn var et mirakel,
indtil nogen beviste, det var kondens af vanddamp i skyer.
-Alt har en rationel forklaring. -Jaså? Hvordan forklarer du kærlighed?
Hver dag forelsker folk sig i en, de ikke burde forelske sig i.
De kan bare ikke lade være.
-Glædelig jul. -God jul.
Glædelig jul.
Det er et mirakel, at vi spiser julefrokost i morgen.
Det er sent for mig…
Mange tak.
-Har du inviteret nogen? -Nej.
Hej!
Er det for sent? Jeg kunne ikke komme tidligere.
Selvom I ikke arbejder i La Navideña, er I som familie.
Tak. Du er så sød.
-Tag en drink. -Nej, jeg må gå.
Det er sent.
Men jeg tog en flaske champagne med.
Okay, jeg går. Mange tak.
Ikke noget "jeg går".
Vi kan spille gæt & grimasser.
-Ja da. -Gæt & grimasser!
Jeg elsker at spille gæt & grimasser.
Mave.
Vom.
-"Tyren fra Bronx". -Nej.
-Moby Dick. -Tiden er gået.
Det var Rosemarys Baby.
-Vores tur. -Ja.
-Du starter. -Nej, du gør. Vis os, hvad du har.
God idé.
Moby Dick.
Tid.
Alene hjemme.
-Ja! -Ja!
Klog pige.
Robin Hood.
Sor Citroën.
Marcelino, Pan y Vino.
-Tid. -The Hunger Games.
De lavede også film efter Francos død.
Spillemand på en tagryg.
-Jeg forstår det ikke. -Tiden er gået.
Love Actually.
Vores yndlingsfilm.
-Jeg forstår dig ikke. -Ja.
-Indiana Jones og templets forbandelse. -Ja!
-Superman. Singin' in the Rain. -Tiden er gået.
Mary Poppins.
Fandens.
Det var ikke svært.
-Pulp Fiction. -Okay.
Grinchen.
Ja.
-ET. -Ja.
-Det vidste jeg. -Det får vi aldrig at vide.
Pans labyrint.
Sådan.
Ja!
La La Land.
Ja!
Du gjorde intet.
Godt gået.
Tillykke!
I to har mere kemi en os. Vi har været sammen siden tyverne.
Det er bare held.
Måske, men jeg vil have dig som min partner for livet.
Jeg mener til gæt & grimasser.
Jeg elsker den sang.
Lad os danse, José.
Kom nu.
-Kom nu. -Nej.
Kom, lad os danse.
-Jeg kan ikke. -Jeg lærer dig det.
-Man kan ikke danse til dette. -Jo.
Kom og dans med mig.
Bevæg dig.
Du er så kedelig.
Du er alt for sød.
Ja.
En snack?
-Ja. -For at få vores styrke tilbage.
-Ja. -Hvad foregår der?
Han dansede.
Han er en forfærdelig danser.
Måske er det tid til at gå.
Han vil spille gæt & grimasser.
-Jeg henter mere champagne. -Choke.
Eksorcisten.
-King Kong. -Han leger ikke.
Er I dumme eller hvad?
Titanic.
Vi ramte plet.
Raúl? Er du okay?
Sikke en forskrækkelse.
Tæt på.
Jeg har det fint.
Raúl, din arm.
Det brænder!
Nej!
-Hvad gør vi nu? -Udenfor!
-Ud! -Løb ud!
Ud!
Han brænder.
Gør noget!
Hvad skal jeg gøre?
-Giv mig den. -Nej!
-Jo. -Kom nu.
-Drikker du alkohol? -Bare lidt.
Han hader virkelig jul.
Raúl!
Er du okay?
Jeg har det fint.
-Hvem er det? -Raúl?
Julefrokosten er slut.
-Du kan komme ud nu. -Kom ind.
Du kan ikke bebrejde mig. Se, hvad der skete i går.
Tag tøj på. Jeg har en plan, du vil elske.
Sikker? Jeg er stadig lidt forbrændt.
Okay.
DET ER HERLIGT AT LEVE I DAG KLOKKEN 18
Nej. Hvorfor? Hvad har jeg gjort dig?
-Det er en skøn film. -Jeg er mere nervøs for hvert år.
Er der noget værre end jul, er det film om jul.
Skat, jeg har holdt de to pladser til dig.
-Tak, mor. -Lad os gå en tur.
Det kan jeg ikke.
Jeg er Valverde Filmklubs formand. Jeg står for visningen.
Hvor uventet. Hvad tænkte jeg dog på?
-Varm chokolade. -Tak.
Tak.
Tak, fordi du prøver, men jeg bliver ikke.
-Rafa, vi starter om fem minutter. -Javel.
Okay, jeg bliver. Men jeg garanterer, at jeg vil hade den tåreperser.
Glædelig jul.
Glædelig jul, George!
Glædelig jul.
Glædelig jul, mr. Potter!
Godt nytår! Du tilbringer den i fængsel!
Gå hjem, de venter på dig.
Mary!
-Hvad er det? -Se, far.
Læreren siger: "Hver gang en klokke ringer,
får en engel sine vinger."
Og det er sandt.
Lad os se, hvad han har på…
Du er her.
Ja, jeg er her.
Kan jeg hjælpe dig?
Jeg ville bare sikre mig, at du har det fint her.
Og fortælle, at om et par dage har jeg fundet alle fejlene.
Storartet.
Jeg fortsætter med at læse dokumenterne,
så du kan få al den tid, du har brug for.
Du ser glad ud.
Gør jeg?
Jeg ved ikke. Måske er bjergluften god for mig.
Bjergluften. Du ser træt ud.
-Havde du en god aften? -Jo, lidt…
-Derfor tog jeg en stærk kaffe. -Ja.
-Du tog en stærk kaffe. -Det gjorde jeg.
Du tog en stærk kaffe, og du tænkte ikke, jeg måske også ville have en.
Hvad siger du?
Jeg laver sjov.
Okay, gå i gang.
Sikke en særling.
Halvfjerds euro om dagen for et muldyr?
Nej.
Hvor er kærligheden til din by?
Tak.
Ja! Vi har et muldyr.
Har du nogensinde hørt ordet "uddelegere"?
Hvorfor?
Jeg gør ikke alt her.
-Altså… -Det er slut.
Vi skal spise middag.
Hvad siger du?
Okay.
GLÆDELIG JUL
Morales,
Álvarez og Lozano. De er næsten identiske fra samme kuld,
udskiftelige og ikke vigtige for menneskeheden.
Det er okay at glemme andre og tænke på dig selv.
Det ved jeg godt. Jeg kan lide at tænke på andre.
Var du altid sådan, eller vil du saligkåres?
Det ved jeg ikke.
Måske var jeg så ung, da jeg endte alene med min mor,
at resten af byen var som familie.
Alt for familien, ikke?
-Selvfølgelig. -Hør.
Skift ikke emne. Du har ikke svaret.
Hvorfor hader du jul så meget?
Jeg ønsker mig skøjter, et piratskib…
Mor og jeg har noget at fortælle dig.
Din far og jeg skal skilles.
Bare rolig, vi ses hver anden weekend.
Er det rigtigt?
Okay, lille fyr, kom her. Fortæl mig det.
-Hvad ønsker du dig til jul? -At mine forældre ikke bliver skilt.
Ville en videokonsol kunne gøre det?
Stakkels dig.
Nej, jeg er kommet over det.
Du forstår mig nu, ikke?
Mine forældre stjal julen fra mig for evigt.
Ikke for evigt.
Jeg sørger for,
at du har det sjovt i år.
Regningen.
Tak.
Stoler du ikke på dem?
Jeg er revisor, Paula.
Jeg er ofte blevet narret. Jeg stoler på ingen.
Det er så trist.
Du bør stole mere på folk.
Du har ret.
Desserten er gratis.
Ser du?
Der er så mange brosten her, at man går sådan…
Du er så fjollet.
Min mor igen.
Tag den.
-Virkelig? -Ja.
Jeg lader dig være.
-Hej, mor. -Det er umuligt at få fat i dig.
-Undskyld, jeg ikke svarede. -Vi kan ikke tale sammen til jul.
-Jeg ved, det er jul. -Det er forkert.
-Vil du lade mig tale? -Så tal.
-Tak. -Hvad?
Jeg arbejder væk fra Madrid i et par dage.
Men hvis du vil…
-Ja? -Vi kan spise frokost til helligtrekonger.
-Virkelig? -Ja.
Du har gjort mig så glad.
Det er sådan en glæde…
-Det er ikke noget særligt. -Du plejer jo aldrig…
Nar!
Han er Grinchen.
-Nu skal du se. -Efter ham!
-Kom nu. -Løb!
-Kast snebolde efter ham. -Kom nu, I små slyngler.
Kast snebolde efter ham!
Jeg ramte hans ansigt.
-Løb. -Raúl!
Kom, vi kommer for sent.
Nej, jeg var…
Farvel, børn.
Farvel, Grinch.
Din søn danser flamenco på min blære…
Må jeg mærke?
-Selvfølgelig. -Hvis du vil…
Utroligt.
Kan I huske, da jeg tabte min ring i marcipanbeholderen?
Jeg fik næsten et hjerteanfald.
Den var god!
-Hvorfor melder du dig ikke til kortspil? -Kortspil?
Hvor er du heldig.
Det tog mig år at få en invitation til Arturos kortspil.
Også mig.
Selvfølgelig, jeg ville være beæret.
-Ja? -Tak.
Bravo!
Vent og se, du vil elske det.
Julen er en tid for håb,
en tid for livet.
Godt, Marga.
Vi fortsætter i morgen. Det var fantastisk. Bedre end originalen.
Du gjorde det godt.
Nå.
Jeg gik glip af prøven.
Så afslører vi ikke noget.
-Kun du kan få mig til at le sådan en dag. -Hvorfor? Hvad er der galt?
Kan vi tale et andet sted?
Ja.
Ud med det. Hvorfor så gådefuld?
Det var vores klasseværelse.
Se. Det var mit skrivebord.
MATEO OG PAULA
-Jeg dagdrømte om at drive La Navideña. -Og nu gør du det.
Jeg ved ikke hvor længe.
Hvorfor? Hvad er der?
Raúl fandt nogle fejl, far lavede i regnskabet.
-Hvilken slags fejl? -Små ting.
-Raúl er nådesløs. -Nej.
-Han virker streng, men han er en god fyr. -Er han en god fyr?
Han har vist, at han er en skiderik.
Mateo, er du jaloux, fordi jeg dater ham?
Hvad?
Det vidste jeg ikke. Undskyld. Det er lige meget.
Vent.
Hvad sagde han?
At far er syg, er ikke hans problem.
Hans rapport ødelægger os.
-Det er måske enden på La Navideña. -Byen ville blive ødelagt.
Det ville Raúl ikke gøre. Han ville have sagt noget.
Havde han sagt det, ville I nok ikke date.
Undskyld, jeg gør dig oprevet. Han er ligeglad med, hvad der sker med os.
Når han er færdig, rejser han, og vi ser ham ikke igen.
Mateo var knust.
Det er Raúls rapport.
-De lukker måske fabrikken. -Hvad?
José María, de lukker den.
Hvad siger du?
Han var oven i købet uforskammet, han råbte skældsord…
De kom endda op at slås.
Han er meget farlig.
Ja, ikke?
Og bang! Han slog ham lige i ansigtet.
Forfærdeligt.
Han siger, han ikke stopper, før hele byen er ødelagt.
Vi ser, hvem der bliver ødelagt. Vi får se.
-Han skal til Madrid. -Hvis jeg ser ham, smadrer jeg ham.
Gå!
Velbekomme.
-Risen ser god ud, Marga. -Ja.
Jeg var på vej ud.
-Er der noget galt? -Du er vel ligeglad.
Hvad?
Ikke noget.
Vi ses i morgen, Luisa.
Desværre.
José María, José!
-María José, María! -José, lad os køre.
José María. María José!
Rolig nu.
Nu skal du se.
Kør forbi.
Hej.
Sikke en dag!
Folk opfører sig underligt. Det er…
-Paula? -Jeg har et spørgsmål.
Fandt du fejl i La Navideñas regnskab?
-Ja. Hvorfor? -Det overrasker mig, du ikke sagde det.
Jeg ville ikke bekymre dig.
At lukke fabrikken og gøre den halve by arbejdsløs er bekymrende.
Hvad siger du? Den behøver ikke at lukke.
-Mateo fortalte mig alt. -Jeg ved ikke, hvad han sagde.
Jeg har lige inkluderet det i min rapport, fordi det er mit job.
-Det er det… -Dit job.
-Ja. -Hvad med alle andres arbejde?
Er du ligeglad med María José og José María? De bliver forældre.
Ja, jeg er ligeglad. Jeg fyrer jo ingen. Jeg gav Mateo mere tid. Derfor blev jeg.
Det sagde han ikke.
-Hvorfor skulle jeg lyve? -Måske så jeg ville gå i seng med dig.
Hvordan kan du sige det? Du ved, det ikke passer.
Jeg ved intet!
Kun at du hader jul og snart tager til en anden by,
et andet firma og ruinerer andre, der bare vil arbejde.
Mener du det?
Du sagde det selv, ikke?
"Gode auditorer er som maskiner, kolde og ufølsomme."
Tror du det, hvorfor er du så sammen med mig?
Det ved jeg heller ikke.
Godaften.
Godaften, Kareem.
En rødvin, tak.
Jeg har ingen.
Hvad mener du? Flasken er der.
Denne flaske?
Den er reserveret.
Til de lokale. Ikke sandt?
Giv mig en anden så.
-Jeg har noget til dig. -Tak.
Jomfruen kæmmer sit hår
Mellem de fine gardiner
Hendes hår er langt og gyldent
Hendes kam er af fint sølv
På huset.
Drik.
Jeg troede ikke, det var så sent.
Jeg må gå.
Skrid!
Forsvind!
Skamløse svin!
Godaften.
Udskud.
Jøsses!
Godmorgen.
Hej.
Vi ses senere.
Det kan ikke være sandt.
DAGLIGE UDGIFTER
Sikke nogle skønne skiderikker.
Vil du have noget suppe?
Det sætter jeg pris på.
Det kan vække de døde.
Må jeg stille dig et spørgsmål?
Selvfølgelig, sønnike.
Du lader til at være den eneste, der ikke hader mig.
"Had er hjertets galskab."
Det sagde lord Byron.
Ikke jeg.
Jeg…
Jeg kan kun parafrasere ham.
Ved du, hvor din søn er?
-Jeg vil gerne snakke med ham. -Så er vi to.
Når du er klar.
Vi kommer fra østerland og fulgte en stjerne…
Jomfruen og Josef taler ikke i denne scene.
-Måske kunne vi tie. -Undskyld.
Undskyld. Det er bare…
Med det, der foregår i La Navideña, er vi alle nervøse.
Jeg er ligeglad. Vi er her for at øve. Ikke for at sladre.
-Jeg sladrer ikke. -Ja.
-Kan du fortsætte, Arturo? -Tak.
Vi kommer fra østerland…
Mindre larm, tak. Vi øver.
Undskyld.
Tak. Kom så.
-Vi kommer fra østerland… -Virkelig?
Hvor mange gange har jeg bedt om at slukke for telefoner?
Men mit barn har halsbetændelse.
Paula, tag det roligt, okay?
Okay. Jeg slapper af som jer,
og vi gør os selv til grin foran verdensrekordfyrene.
Du er en idiot.
Slap af, ikke?
Det er ikke min skyld, at revisoren viste sig at være en nar.
Hvem tror du, du er, din møgunge?
Forsvind.
-Hvad? -Skrid!
Selvfølgelig.
-Rolig nu. -Fuck det her.
-Bliv og snak om det, Nico. -Nej.
Kan du fortsætte, Arturo?
Vi kommer fra østerland og fulgte en stjerne
for at ære jødernes konge.
Hvad synes du?
Der er en høj profitmargen, ikke?
Det hele går gennem Valverde, produktion, distribution. Alt.
Allerede fyraften? Nogle er heldige.
Nej, Mateo. Jeg vil tale med dig.
Hvad sagde du til Paula? De tror, det er min skyld, fabrikken lukker.
Fabrikken lukker? Nej. Hun er forvirret.
Du ved, hvordan Paula er.
Om 24 timer er regnskaberne i orden.
-Okay? -Nej.
-Jeg har ledt efter dig hele dagen. -Jeg vil gerne, men jeg kan ikke.
De vil stjæle den bløde nougatformel.
De får Coca Colas, før de får den her.
Fireogtyve timer.
En rundvisning? Følg efter mig.
-En til. -Paula.
I morgen er det nytår. Vi har stykket, rekordfolkene kommer.
Skal du ikke tage hjem?
Jeg synes, du skal lade mig være.
Jeg er træt af at sige ja til alle.
Nu siger jeg nej.
Nej!
-Jeg serverer ikke noget. -Giv mig en drink.
Alle bliver fulde til jul. Også mig.
Du drikker for at glemme.
Du siger altid, jul er uforglemmelig.
Uforglemmelig…
Ved du, hvad julen er, Kareem?
Julen er noget lort!
Jeg er træt af hyrder, marcipan
og fjollede dekorationer.
-Hvad foregår der? -Se, hvem der er kommet. Mateo!
Rart at se dig. Vil du have en drink?
Jeg tror, du har fået nok for begge.
Hvad? Det er stadig tidligt, ikke?
Flot ur.
Det er min fars. Jeg kører dig hjem.
Okay?
Okay, lad os gå.
Det er din, ikke?
Uanset hvordan jeg ser på det, forstår jeg ikke,
hvordan Raúl kunne narre mig.
Han virkede så…
Så ægte…
Er det en trøst, så troede jeg, han var en god fyr.
Det gjorde du ikke.
Glem det.
Kun de lokale forstår La Navideñas sande værdi.
Ingen revisor kan sætte pris på den.
Her græder jeg som en beruset baby, når du kan miste din familievirksomhed.
-Jeg vil ikke tænke på det. -Undskyld.
Jeg tager til huset i Algarve, køber en lille båd,
og så har jeg tid til mig selv.
Det ville være godt for mig lige nu.
Hør.
Jeg har en idé.
Hvorfor tager vi ikke derhen et par dage efter jul?
Vi kan glemme firmaet, revisorerne…
… krybbespillet, skolen, hotellet og Raúl.
Det hele.
Det er perfekt. Bare dig, mig og havet.
Undskyld.
Jeg lod mig rive med.
Nej…
Det er…
Jeg er forvirret.
-Jeg har brug for lidt tid. -Selvfølgelig.
Kom her.
Godmorgen. Så står vi op.
Årets sidste dag er her,
og vi vil fortælle lytterne,
at der er en særlig plan i Valverde.
Det kan blive verdens største krybbespil.
I eftermiddag vil beboerne forsøge at slå Guinness-verdensrekorden
og indgravere deres navn med guld i historiebøgerne.
-Hej. -Hvad vil du?
Kom tilbage. Jeg mistede besindelsen.
Jeg er virkelig ked af det.
-Og du har brug for folk. -Nico!
Jeg henter min jakke.
-Vent, jeg tager den på. -Du kan tage tøj på der.
-Jeg kan bære noget. -Du er langsom.
-Er jeg langsom? -Det er du.
Se det her.
-Hej. -Hej.
"Hyrder, til Betlehem."
Held og lykke.
Tak.
-Kom nu. -Jeg kommer nu.
-Farvel, Paul. -Farvel.
Josef.
Paula, hvad er mere jomfru? Det her?
Eller det her?
Det første. Ellers ser du ud, som om du har luft i maven.
-Har du et øjeblik? -Nej!
-Paula. -Hvad?
Det er ikke myrra.
-Det er jordnødder. -Det vil ingen se.
Jeg er metodeskuespiller. Hvordan kan jeg bringe nødder til Jesus?
-Paula! -Hvad?
-Kom! -Hvad er der?
Er det okay? Eller skal jeg tage lidt mere makeup på?
Lidt mindre. Du er en vaskekone, ikke Maria Magdalena.
-Virkelig? -Du godeste.
Muldyret har lidt diarré, men bare rolig, jeg gav det ris.
Skønt. Ellers noget?
Ja.
-Jeg kan ikke spille Josef. -Hvad?
Undskyld, hr. Fuentes er her. Han skal certificere rekorden.
Paula!
-Nej! -Paula?
Hvad er bedst? Engel eller hyrde?
Så er det nok!
Jeg kan forestille mig, at når du arbejder med verdensrekorder,
har du set mange endnu mærkeligere ting, ikke?
Paula.
Er du okay?
Gå. Jeg vil ikke tale med nogen.
Pokkers, Paula, åbn. Rekordfyren er her.
Jeg er ligeglad med rekorden, krybbespillet, Josef
og de skide hyrder.
Jeg siger op.
Hvad?
Du startede alt det her.
Se lige alt det rod.
Jeg er ked af at svigte dem, men jeg kan ikke mere.
Hvad mener du med at svigte os?
Vi tilbeder den jord, du går på, på grund af hvor hårdt du har arbejdet.
Vi talte om det forleden på fabrikken.
Du har produceret et spektakulært krybbespil helt alene.
Du har endda fået dem til at øge budgettet.
REDSKABSRUM
Tak.
Men jeg gjorde det ikke alene.
Emilio. Godt nytår.
-Hvordan går ferien? -Godt.
Det er altid godt at være sammen med børnebørnene.
Du skal være til møde mandag på kontoret.
Ja. Undskyld.
Undskyld, jeg ikke ringede før.
Jeg er stadig i gang med rapporten i Valverde.
Drikker du champagne?
Du sendte mig rapporten på mail.
Jeg sendte den til kunderne.
Jeg har ikke sendt nogen rapport.
Vent.
Hvem bad om rapporten om La Navideña?
En kinesisk investeringsgruppe.
De ville se regnskaberne, før de flyttede til Kina.
For fanden.
Emilio, hør på mig.
Jeg har ikke sendt en rapport.
Det var Mateo Salinas. Han sendte en falsk rapport.
Du lader dig ikke rive med på grund af din aversion, vel?
-Hvad siger du? Jeg… -Vent.
Ud. Helt ærligt. Hurtigt.
Jeg hørte, du blev uvenner med alle der, fordi du hader jul.
Det har ingen relevans.
Og at forelske sig i direktørens kæreste har heller ingen relevans?
Hun er min kæreste.
Jeg bemærkede fejl, og jeg bad ham ordne dem.
Du fortalte ham det? Hvis du så fejl, skulle du have rapporteret det.
Jeg gjorde det for alle her. De er gode mennesker.
Så du blev fanget af julestemningen?
Få mig ikke til at le.
-Mateo? -Hej.
-Skal du se krybbespillet? -Nej, vi må tale først.
Det vil jeg gerne, men jeg har gæster.
Kinesiske gæster?
Kinesiske? Den var god.
Jeg ved ikke, hvad du mener. Jeg må gå.
Okay, jeg tager med dig, så kan vi tale.
Du forfalskede min rapport. Jeg ved, hvorfor du gjorde det.
Det gjorde jeg. Undskyld.
Jeg følte skyld, men jeg havde intet andet valg.
-Du er dristig. -Hør, Raúl, mellem dig og mig…
Valverde er skøn om sommeren for at komme væk fra varmen.
Men jeg bliver ikke i dette hul, der stinker af marcipan som far.
Du vil også gerne væk herfra.
-Jeg bedrager ingen. -Jeg så dig ikke som en helgen.
Jeg tjener en formue på salget.
Jeg behøver ikke være den eneste, der nyder godt af det.
-Prøver du at købe mig? -Du siger det, som om det er slemt.
Helt ærligt. 15,000 euro, og vi er kvit.
Hvad bekymrer du dig om? Byen hader dig.
Alle hader mig takket være dig. Du snød dem.
Er du ligeglad med at fyre dem? De er familier med børn, lån…
De fortjener det ikke.
Mateo, der er stadig tid til at stoppe det.
Du må ikke sælge La Navideña.
Tænk på din far.
Han havde aldrig gjort sådan noget.
For pokker.
Du har ret.
Penge får folk til at gøre mærkelige ting.
Sandhedens time er kommet.
Det, vi altid har drømt om.
I dag indskriver vi Valverde i historien.
Længe leve Valverde!
Nu er det tid til at gå…
Hvad sker der?
Min skat.
Er du okay?
Ja.
Jeg tror, det var veer.
Nej, det er bare nerver.
Nej. Lad os tage på hospitalet.
Nej!
Det er bare en sammentrækning. Det kan tage timer før fødslen.
Ja.
Det er sandt.
Jeg bliver.
Jeg vil ikke gå glip af krybbespillet.
Er det ikke bedre at tage på hospitalet?
Hvis hun vil blive, så pres hende ikke.
Gå hen på plads.
-Paula, jeg beder dig. -Indtag din plads.
Okay. Lad os gå.
INTET NETVÆRK
Lort.
Hallo?
Hjælp.
Hallo!
Skynd jer, ellers går I glip af det her juleshow.
Vi kan se skuespillerne gøre sig klar, alle koncentrerer sig.
Der går ikke længe, før forestillingen begynder.
Vi vil slå rekorden som verdens største krybbespil.
Gør dit bedste, Valverde.
Åh gud.
-Det går godt, ikke? -Super.
Du godeste…
Af sted!
Til Valverde!
Kom nu.
Hyp!
Denne vej, Josef.
Lad os spørge denne venlige hyrde.
-Han hjælper os sikkert. -Det gør han.
Undskyld. Min kone føder, og vi skal have et hvilested.
Nej. Der er fuldt hus, mand.
-Nico! -Jeg mener…
Der er ikke plads i herberget.
Bare rolig, Josef.
Gud har gjort et sted klar til os.
I denne stald.
Åh gud.
Kom nu.
Glædelig jul.
Pas på skråningen!
Det sker bare ikke.
Til Valverde! Af sted.
Godt, drenge!
Hurtigere.
Glædelig jul.
Der er ikke mere sne.
Kan I tage vejen?
Hyp!
Hvad er der nyt, hyrdedreng?
Godt.
Nu, hvor alt er i orden, kan vi underskrive og velkomme nytåret.
Han siger, han gerne vil se krybbespillet først.
Han finder traditionen fascinerende.
Ja. Vi har tid, før de tre vise mænd kommer.
En mand og kvinde kom fra Nazareth.
De smed dem ud af kroen.
De har ikke noget sted at sove.
De fandt en krybbe.
De siger, hun skal føde.
Lovet være Herren!
Sæt farten ned.
Sæt farten ned. Pas på med brostenene.
Sæt farten ned.
Pas på det sving.
Brems!
Skynd dig, Martín.
-Min datter tog mine vinger. -Skynd dig.
Godt gået.
José María.
-Din tur. -Okay.
Hurtigt, tag dine vinger på.
Han er født!
Jesusbarnet er født!
Husk at tale, okay?
Her er vores lys, vores glæde!
Jeg er så glad, María.
"Jeg bringer jer en stor glæde."
Jeg kan det.
Hvad er det, jeg hører?
Dygtig pige.
Kan det være et skrig.
Vi skal på hospitalet nu.
Nej. Hun kan ikke være udvidet mere end tre cm.
Jeg kan ikke spille.
-Mit barn er ved at blive født. -Du kan ikke gå. Det er vigtigt.
Paula,
hvis krybbespillet er så vigtigt, må dit liv være tommere, end jeg troede.
Her.
Min skat.
Det kommer.
Kom så.
Kom nu, Raúl.
Mor!
Kom ikke nær mig med de vinger, skat.
Engel eller kastanjesælger? Dit valg.
Her er vores lys, vores glæde.
Jeg er så glad, María.
Hvad er det, jeg hører i det fjerne?
Kan det være et barns skrig?
-Og dig? -Nej.
Det må være spændende deroppe.
Vi kan ikke fortsætte uden en engel.
Jeg beder dig!
-Raúl! -Paula!
Raúl!
-Paula! -Raúl!
Vil du være englen? Selvfølgelig. Godt, du kom.
-Mateo… -Der er ikke tid til jalousi.
Lyt til mig. Din replik:
"Jeg bringer nyheder om stor glæde." "En frelser er født."
-La Navideña. -Du blev! Jeg er så glad.
Drenge! Piger! Action!
Klar? Hejs ham op!
Lad os gå ind. Vi har set alt.
Se!
En engel!
Sig din replik, Raúl. "Jeg bringer budskab om stor glæde."
Jeg bringer budskab…
Hør på mig.
La Navideña er i fare.
Hvad?
Mateo Salinas vil sælge den.
Han er en skurk. Han har ført jer alle bag lyset!
Også mig.
Hvad?
Han fiflede med tallene for at øge firmaets værdi.
De vil tage firmaet.
Nej!
De lukker jeres fabrik.
Dumme svin.
Han er ligeglad. Han er en skurk.
Han snød sin egen far,
som har viet sit liv til byen, til fabrikken.
Forræder!
Hvor ulækkert.
Taler englen sandt?
Rolig, far. Det angår ikke dig.
Det angår mig ikke?
Far…
Rolig, vi skriver under.
Der mangler bare det.
Hvad sagde han?
Jeg er stadig ejer af La Navideña.
Min søn skal vide, at før jeg dør,
forlader firmaet ikke Valverde.
Bravo!
Javel.
Leve Valverde!
Bravo!
-Leve! -Bravo!
Gå væk!
Gå!
Raúl, er du okay? Er du såret?
Jeg har det fint.
Jeg har ødelagt din rekord.
Rekorden er ikke vigtig.
Længe leve Grinchen!
Han har reddet Valverde!
Bravo!
-Ja. -Godt klaret.
En engel har vist fået sine vinger.
Min bil.
-Lige til tiden. -Ja.
Jeg må fortælle dig noget.
Jeg ved, det kommer til at lyde skørt, men…
Jeg tror, jeg har oplevet et julemirakel.
Da jeg var fortabt midt i sneen,
dukkede en slæde op.
-Ud af ingenting. -Toños slæde.
Toño?
Toño, Margas bror.
Han kører udflugter på stierne.
Selvfølgelig.
Fjollede mig. Selvfølgelig.
Du tager mig med til julefilm, og det her er, hvad der sker.
Vi tager en tur hvert år med skolen. Børnene elsker slædehundene.
Hunde?
Ja. Hvorfor det?
Det er ligegyldigt.
Nå…
-Pas på dig selv. -Du også.
-Vi ses. -Vi ses.
Raúl!
Er du uskadt? Hvad skete der?
De var ikke hunde.
I så ham. Jeg tog pis på ham. Han klæder sig som julemand,
så han kan drikke gratis. "Ho ho ho, en øl!"
"Ho, ho, ho." En øl.
TIL MINDE OM VERÓNICA FORQUÉ
Tekster af: Michael Asmussen