Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Beszédet!
Jól van, máris!
Figyelem, mindenki!
Nyilván mondok beszédet, mint minden karácsonykor.
Azt hittétek, megússzátok?
Ezt meg kell ünnepelni. Koccintsunk arra, hogy az idei üzleti évet
az évtized legjobb eredményével zártuk!
Éljen!
- Gratulálok! Boldog karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
Jól van.
Mi az, Raúl?
El akar osonni.
Ne már!
Álvarez!
Egyáltalán nem.
Mind olyan jól érezzük magunkat!
- Csak a mosdóba indultam. - Siess vissza! Rendeltünk tequilát.
Tequila!
- Tequila! - Elég!
- Tequila! - Mindenkinek tequilát!
Raúl, pont veled akartam beszélni. Figyelj csak!
Neked nincsenek barátaid az irodában, így objektív tudsz maradni.
Tessék?
Nekem járt volna az előléptetés, nem annak a talpnyaló Sáncheznek!
- Az én számaim sokkal jobbak! - Mindenki szerint igazságtalanság volt.
Morales, én a helyedben azonnal elmondanám ezt a főnöknek.
Addig üsd a vasat, amíg meleg!
A kurva életbe!
Emilio, beszélnünk kell.
Köszönjük! Boldog karácsonyt!
Erre! Tovább!
A francba!
- Idióta! - Hé! Óvatosan.
Jézusom!
- Fotó? - Bocs, sietek!
Nem tudom, hogy kell.
- Nem, kösz! - Kér egy falatka turrónt?
Nem szeretem.
- Kérem! - Na, csak egy falatot!
- Rajta! - Nem kérek!
Nem beszélhet így a Mikulással!
Figyelj, drága! Ez a fickó nem a Mikulás.
Csak egy munkanélküli, aki valószínűleg alkoholista.
Azért van ebben a nevetséges ruhában,
hogy ki tudja fizetni a lakbért, és olcsó bort vegyen.
- Ugye? - Ne sírj, édesem! Ne is törődj vele!
BOLDOG KARÁCSONYT!
- Fiam, sosem érlek el. - Elfoglalt vagyok, anya.
Kérlek, mondd, hogy idén karácsonykor hazajössz!
- Kérlek! - Nem.
Ne csináld, Raúl! Vettem homárt. Az a kedvenced.
Nem szeretem a homárt, anya.
Most már sosem veszed fel, ha anyád hív?
Nem tetszik ez nekem.
Akkor nem kereslek többet.
TISZTELT MERINO ÚR!
EGY HÉT A NYARALÁSÁIG
ÉLVEZZE A KARIB-TENGERT!
Raúl, a főnök látni akar.
Gyere be, Merino!
Az ajtót
halkan csukd be, kérlek!
A gin csúcsminőségű, de a másnaposság is.
Elnézést!
Most üzleti útra mész, auditálni. Jó utat!
Micsoda?
Nem, ez csak valami tévedés lehet.
Szóltam, hogy Kubába utazom.
Tudom, mint minden évben. Menekülsz a karácsony elől, ugye?
Így van.
Távol akarok lenni ettől a rémálomtól: a villogó fényektől, vásároktól, sütiktől…
Muszáj megkérdeznem. Miért utálod ennyire a karácsonyt?
Bravó!
Nézd, Csibész, ő Menyhért, a kedvencünk!
Csibész, vigyázz!
Csibész…
Csibész.
Nem szeretem, és kész. Kérj meg valaki mást!
Nincs más. Ramón betegszabadságon van, Carolnak pedig ikrei születtek.
- De… - Nincs de.
Nem lesz bonyolult.
Pár nap, és végzel is vele.
Lesz elég időd, hogy elérd a géped, még mielőtt elkezdődik az őrület.
Itt a cég aktája.
Egy élelmiszergyár a Pireneusokban, Valverdében.
- Bármi is lesz, a kubai gépen leszek. - Hát persze.
Sok szerencsét!
Rohadék!
Nem is rossz.
Egy kisváros.
Mindjárt ott vagyok.
- Üdv! - Üdvözöljük!
Kész rémálom!
- Üdvözöljük! - Üdv, hogy van?
- Istenem! - Szia! Boldog karácsonyt!
Helló!
Helló! Álljon meg! Arra nem mehet!
Helló! Igen, tudom, karácsony van.
Ugyan, hagyjuk már!
Hova megy?
Nagyszerű.
Csodálatos.
Újratervezés.
Fantasztikus.
Te jó ég!
Tönkretette.
Megsérült? Jól van?
Persze. Csodásan.
Majdnem meghaltam, de ettől eltekintve jól vagyok.
- Te jó ég, ez katasztrofális! - Ne legyen ilyen! Most ne.
Mindjárt itt a karácsony, mindenki jókedvű.
Hűha!
- Miért van itt ez a ház? - Ez nem ház, hanem istálló.
- Istálló? - Igen.
Minden évben betlehemezünk.
Micsoda vicc!
Ekkora hülyeséget!
Gyönyörű hagyomány.
Nyolc éve én rendezem.
Milyen hasznos időtöltés!
Most pedig, ha nem bánja, vissza kell térnem a való világba.
Seggfej!
Idióta!
- A következő lehetőségnél forduljon meg! - Szeretnék.
Elnézést, uram!
Ideadná azt az ágat?
Sajnáltam ezt a szegény embert, amiért egyedül van.
Csináltam neki egy barátot.
Mert ugyebár az élet csak úgy szép, ha van kivel megosztani.
Nem gondolja?
Ne válaszoljon!
Gondolja át!
Hahó!
Az a kép az 1973-as hóról készült.
Egy hétig beborított minket.
Kilenc hónappal később rekordszámú baba született.
Üdvözlöm!
Blanca vagyok, a tulajdonos.
Blanca, vagyis „fehér”, mint a karácsony.
- Raúl Merino. - Maga 23-áig marad, ugye?
Imádni fogja a városunkat.
Üzleti vagy magánút?
Bár nem tartozik rám.
Karácsonyi sütit? Vagy egy forró italt?
Ropogós tükörtojást?
- Finomat sütök. - Nem, köszönöm!
- Csak egy ágy kell. - Mutatom az utat.
A Menyhért lakosztály lesz a magáé.
- Mi? Menyhért? - Igen. A Menyhért lakosztály.
Van egy Gáspár és egy Boldizsár nevű szobánk is.
A Boldizsár is hangulatos. Ez az öné.
De az sötétebb is.
Mert az udvarra néz.
- Megkaphatom a kulcsot? - Természetesen.
- Ha bármi kell, csak szóljon! - Köszönöm!
- A nap 24 órájában. - Köszönöm!
Na ne!
Az úti cél a bal oldalon található.
LA NAVIDEÑA CUKRÁSZDA ÉS TURRÓNGYÁR
„La Navideña?”
Ugye csak viccelsz, Emilio? Egy turróngyárat ellenőrzök?
Marcipánt is gyártanak. A karácsonyi édességek teljes skáláját lefedik.
Tudod, hogy utálom a karácsonyt.
Nem mondtam el, mert nem mentél volna el.
Igazán?
Keress valaki mást! Én most hazaindulok.
Jó, legyen. Itt várlak.
A végkielégítéseddel.
- Ha nem teszed a dolgod, ki vagy rúgva. - Akkor rúgj ki!
Én már itt sem vagyok, punktum.
Rendben.
Maradni fog.
Nagyszerű.
Elküld egy turróngyárba!
És én eljövök ebbe a hidegbe. Igazi balek!
Idióta!
- Jó napot! - Jó napot! Üdvözöljük a La Navideñánál!
Turrón és édesség, marcipán és csemegék!
Miben segíthetek?
Én fogom a gyár auditját végezni.
- A nevem… - Raúl Merino, ugye?
Mateo Salinas vagyok, a La Navideña igazgatója. Örvendek!
- Milyen volt az ideút? - Nos, bámulatos.
Ez itt egy nagy család, igaz, Luisa?
Abszolút.
Ön is látni fogja.
Alig várom!
Régen sokat utaztam, világot láttam,
de ehhez semmi sem fogható.
Egy éve kezdtem átvenni a céget apámtól. Ahogy öregszik, egyre nehezebb neki.
Ilyen az élet.
Megmondaná, hol foghatok hozzá?
Minél előbb elkezdem,
annál hamarabb végzek.
- Persze. Kap egy irodát. - Remek.
De előbb látni akarja a gyárat, nem igaz?
Jöjjön csak!
Belecsapunk a csokiba.
Megmutatom a teljes folyamatot.
A mandulát megpirítjuk a sütőben.
Kövessen!
Imádom ezt a hangot. Hallja?
Ez a mandula hangja, ahogy végigjárja a gyárat ebben a csőben,
aztán itt összekeverjük a liszttel.
Itt alakítjuk ki a textúráját.
Lenyűgöző.
Ő Arturo, a turrónkészítő mesterünk.
Ha bármilyen kérdése lenne a turrónról,
ő tudja a választ.
Édes, de nem túl édes.
Sűrű, de csomómentes.
Olyan, mint egy falat karácsony.
Köszönöm, Arturo!
Itt az látható, ahogy a krémből szilárd tömb lesz.
Varázslat!
A tömböket felszeleteljük, és a táblák csomagolásra készek.
- Szia, Pilar! Sagrario! - Üdv!
Itt csomagoljuk be a turrónt a spanyol családok karácsonyi vacsorájára.
Marga 20 éve dolgozik nálunk.
- Ugye? - Igen.
Már az első gyermekem születése előtt is itt dolgoztam.
Öt gyereke van.
Nem gyárthatunk kutya alakú marcipánt.
A gyerekek nem ennék meg a legjobb barátjukat.
Egy macskát talán.
De egy kutyát? Soha.
A kutatás-fejlesztési osztály. Profik.
Tudja, mire vagyunk a legbüszkébbek?
Nem?
A La Navideña foglalkoztatja a legtöbb embert a városban.
Végre kész.
Igen, sikerült.
Várjunk csak!
- Vele már találkoztam. - Repülni fogsz.
Ő az apám. A La Navideña megálmodója.
Apa, üdvözöld Raúl Merinót!
- Apa! - Mit tettem?
Merre találom a mosdót?
- A taxi nagyjából egy óra múlva itt lesz. - Egy óra múlva?
- Csak egy út vezet át a völgyön. - Értem.
De van egy jó hírem.
A vontató elvitte a kocsiját.
- Szuper. - Ugye?
Elvihetjük Valverdébe. A nőgyógyászhoz van időpontunk.
Köszönöm, nem szükséges! Majd sétálok.
Hogy érti, hogy sétál? Az öt kilométer!
Még szép, hogy velünk jön!
Nem mondhat nemet. Nagyon makacs.
Nem akartam gyereket, aztán mégis…
- José María vagyok. - María José.
José és María.
- José María. - María José.
- Én vagyok José María. - És én María José.
Elég bonyolult.
Én csak Raúl vagyok.
Akkor menjünk, Raúl!
A gyereked rugdal…
- Megmutatom! Szeretné érezni? - Nem!
Inkább elképzelem.
Már nincs sok hátra.
Talán szerencsénk lesz, és ő játszhatja Jézust.
Minden évben betlehemezünk.
Találkoztam a rendezőjével.
- Paulával? - Teljesen bolond.
Az unokatestvérem.
Nagyon kreatív.
Ez az? Azt hiszem, esik az eső.
- Üdv! - Üdv!
- Mondja csak! - Kaphatnék egy törölközőt? Egy sincs.
Elnézését kérem!
- Azonnal hozom őket. - Köszönöm!
Édesem, vigyél néhány törölközőt a Menyhért lakosztályba!
- Én megyek a tisztítóba. - Máris, anya!
Jöjjön be, nyitva van!
A kocsis fickó?
A betlehemes csaj?
- Mit keres maga itt? - Mindig itt vagyok.
- Az anyámé ez a hely. - Micsoda szerencse!
Miért mondja ezt?
Csak úgy.
Sajnálom, ami az autójával történt.
Rosszul indult a megismerkedésünk.
- Dehogy. - Barátok?
Ideadja a törölközőmet?
ANYA MOBIL
- Nem veszi fel? - Most nem.
Oké.
Az édesanyja. Fontos lehet.
Törölközőt kértem, nem beleavatkozást.
Maga aztán faragatlan!
- Tessék! - Kösz!
Így sokkal jobb. Köszönöm!
- Üdv! - Üdv!
Jó reggelt!
Segíthetek?
Igen. Lenne egy gyors kérdésünk.
Mit csinál pontosan egy könyvvizsgáló?
951, 952, 953,
- 954, 955… - Lenne egy gyors kérdésem.
Egy pillanat.
Csak tudni szeretném, mit tanult.
A legidősebb gyerekem nagyon jó matekból.
A legkisebbnek nagyon nem megy. Ő nem túl okos.
Arra gondoltam, ő lehetne könyvvizsgáló.
A legidősebb.
De máskor is beszélgethetünk.
971…
- A francba! - Oké.
Egy, kettő.
Hát itt vagy!
Elnézést kérek a kinézetemért!
Az a helyzet, hogy nem volt időm megfésülködni.
Szép napot!
Önnek is.
Nem lehet megjavítani. Már csak tűzifának jó.
Most mit tegyünk?
- Építhetnénk egy újat. - Akkor fogj hozzá!
De szóljunk a Szűzanyának, hogy később szüljön, mert nem lesz kész!
Ne!
Ti bármit képesek vagytok véghezvinni!
Egyébként is Szent József a védőszentetek.
Mi?
Mindegy.
Paula, mindenki itt van.
- Mi lesz, elkezdjük? - Igen.
Sziasztok!
Kérlek, álljatok sorba! Elkezdjük a castingot.
Egyenként gyertek be!
Kit szeretnél játszani idén?
Egy pásztort.
Menyhértet, ha lehet.
Gáspárt.
Én Szűz Máriát szeretném eljátszani,
de ha nem így gondoljátok,
akkor a mosónők vezetőjét.
A századost.
Szent József szeretnék lenni.
Bárkit, csak Boldizsárt nem.
Meglátjuk, Kareem.
Arra gondoltam, miért ne lehetnék mosónő?
Hoztam nektek szendvicset és mandarint, ha éhesek lennétek.
Anya, ez egy casting!
- Egy motorost. - Akkoriban még nem volt motor, Nico.
Kicsit frissíthetnétek a sztorin.
Szűz Máriát.
A kisded Jézust.
Lássuk csak! Van négy pásztorunk,
kilenc mosónőnk, két Szent Józsefünk,
egy gesztenyeárusunk, aki én leszek.
Tizenhárom királyunk, tizenöt Szűzanyánk,
és a többi.
És nincs arkangyalunk.
Jó estét!
Hogy vagytok?
- Lányok? - Szia, Mateo!
Újra kell gondolnunk a szereposztást.
- Mi? - Miért?
- Gondok vannak Keleten? - Igen, akad néhány.
Ha szeretnél egy szerepet, választhatsz a százados,
- a gesztenyeárus és az arkangyal közül. - Az angyal legyen, édesem!
Jó lenne, de a gyárban most van a főszezon. Nincs rá időm.
Akkor miért jöttél?
Gyere velem!
Mi folyik itt?
Ez meg mi?
Hallottam a balesetről, és vettem egy másik istállót.
Ez sokkal jobb. Mahagóni és libanoni cédrus.
Remélem, nem gond, hogy nem kérdeztelek meg előtte.
Miért lenne baj? Ez csodálatos!
- Nagyon köszönöm! - Semmiség.
Van már programod a hétvégére?
Vacsorázhatnánk az El Fogónban.
Mateo,
az a helyzet, hogy nem akarok veled randizni.
Sem ma, sem az elmúlt 15 alkalommal, amikor elhívtál az idén.
Nem randi lenne. Csak két jó barát elmegy karácsonyi vacsorázni.
Egy romantikus étterem privát termében.
Ne már, Mateo! Jól ismerlek.
Oké.
Igazad van. Tapadok rád.
De gyerekkorunkban mi voltunk a tökéletes pár.
Dehogy! Tizenöt éves suhancok voltunk, akik négyszer csókolóztak.
Hétszer.
Örülök, hogy jó barátok vagyunk, és szeretném, ha ez így is maradna.
Ennyi.
- Ha így nem akarod nekem adni, megértem. - Dehogy! Hová gondolsz?
Ne gondold, hogy csak azért vettem egy drága istállót, hogy randizz velem!
Oké, majd találkozunk.
Köszönöm az ajándékot!
Annyira idegesítőek vagytok Mateóval kapcsolatban!
- Ha nem tetszik, nem tetszik. - Nem vagyunk idegesítőek.
Majd találsz valakit, aki tényleg tetszik.
Amikor 30 voltam, azt hittem, sosem leszek szerelmes.
Aztán egy nap megjelent egy fickó a városi ünnepségen.
Felkért táncolni, átkarolt,
és akkor már tudtam.
Olyasmit éreztem, amit azelőtt soha.
Mit?
Életem végéig csak vele akartam táncolni.
Anya,
miért nem beszéltél róla soha?
Hogy érted?
Ő az apád volt.
Istenem!
- Mondok valamit. - Mondd!
Ne vállalj öt gyereket!
- Ne már! - Menj a pokolba, Marga!
Ez az új srác, ugye?
A könyvvizsgáló.
Raúl!
Hogy van?
- Megvagyok, köszönöm! - Üljön le ide közénk!
Nem, sok a dolgom.
Az irodámban ebédelek, csak egy szendvicsért jöttem.
Mik vagyunk, ha már egy ízletes ételt sem élvezhetünk ki?
Elfoglalt emberek?
Nem.
- Barbárok! - Azok!
Akkor hát
jó étvágyat!
- Köszönjük! - Magának is.
Nem túl barátságos.
Basszus!
Tudtam!
WC
A gyárunk története nagyon-nagyon régre nyúlik vissza.
1912-ben
Marcial Salinas, a legjobb jijonai turrón hagyományainak
és technológiájának szakértője
úgy döntött, családi vállalkozást indít,
amiből később ez a gyár lett.
Termékei megédesítik a spanyolok életét,
ez a gyár városunk legnagyobb büszkesége.
Én turrónkészítő mester akarok lenni, mint az apukám.
Remek ötlet!
Én egy saját pékséget szeretnék.
- Szánalmas. - Hallotta?
A gyerekek itt nem arról álmodoznak, hogy focisták vagy videósok lesznek.
És a maga munkája az, hogy átmossa az agyukat?
Ezt úgy hívják: „a karácsony indoktrinációja”.
Ha ilyen cinikus marad, 40 éves korára gyomorfekélye lesz.
Nicsak, ki van itt!
Mit keres maga itt?
És maga? Én a tanáruk vagyok.
Azt hittem, a vendégházban dolgozik, és a betlehemet rendezi…
Ha csak ezeket csinálnám…
Csendes éj…
A másik kezünkkel pedig határozottan rászorítunk.
Mit akart kifejezni Charles Dickens ebben a regényében?
Segítség!
Mégis mit hitt?
Paulita úgy hiszi, bármit is teszünk a városért, az sosem lehet elég.
Jól van, gyerekek…
Mondok én valamit. Mi nem olyanok vagyunk, mint a városiak.
Biztos nem is ismeri a szomszédait Madridban.
Mintha ez rossz lenne. Így ideális.
Senki sem üti bele az orrát semmibe.
Ha senki sincs, aki beleütné az orrát, az kicsit szomorú, nem?
Nézzétek!
Ki van itt?
- Szia! - De édes! Hogy vagytok?
Ő Mateo Salinas, a La Navideña igazgatója.
Annyi turrónod van, amennyit csak akarsz.
Te vagy a világon a legboldogabb, igaz?
Na ne! Ez most komoly?
Őszintén szólva nincs okom panaszra ennyi turrónnal.
Bár mindig hiányzik valami a felhőtlen boldogsághoz.
- Jól van, folytassuk a tárlatvezetést! - Rendben.
Megyek vissza dolgozni. Ettől az egekbe szökött a vércukrom.
Nevessen csak a karácsonyi hangulatunkon!
De amikor a környező városok lakói elvesztették a megélhetésüket,
a gyár itt volt nekünk.
A karácsony szó szerint megmentett minket.
Remélem, élvezik, szó szerint.
Én a karácsonyt a tengerparton töltöm koktéllal a kezemben,
ezer kilométerre minden jászoltól.
Maga olyan mogorva!
Mi rossz van a karácsonyban?
Balek!
Mi rossz van a karácsonyban?
Semmi.
Olyan rokonokkal találkozol, akiket utálsz,
rengeteg dolgot vásárolsz, amire nincs is szükséged, bezabálsz,
ott vannak a reklámok,
a túlzott cukorbevitelből fakadó betegségek,
mindenhol szörnyű karácsonyi dalokat hallani, amik beégnek az agyadba,
giccses karácsonyi fények mindenhol,
és boldogságot színlelsz, vagy hülyének néznek.
Miért utálom a karácsonyt?
Mi rossz van a karácsonyban?
Minden!
- Kérem! - A karácsony szar!
Ő a Grincs!
Gyerekek!
Gyertek, gyerekek!
Ő a Grincs!
Gyerünk!
Menjünk!
Nem akarok…
Csendben, gyerekek!
Jó estét!
Üdv! Hogy van?
- Nos… - Maga a könyvvizsgáló, igaz?
Blanca vendégházában lakik, és utálja a karácsonyt.
Ez egy kisváros.
Akkor azt is tudja, mit fogok kérni.
Nem.
Nem számít. Vörösbort kérek.
Itt is van.
Kérdezhetek valamit, köztünk szólva?
Igen.
Miért utálja ennyire a karácsonyt?
Készüljenek, mindjárt üt az óra!
- Még mennyi idő van hátra, Ramón? - Már nem sok.
Mindjárt leér.
Ez még nem a harangok hangja, az csak utána jön.
- Hol van Candela? - Gőzöm sincs.
Gyerünk már!
- Ott van! - Ez az!
Tobíasszal, a legjobb barátommal?
Boldog 2005-öt!
Tobías.
Nincs különösebb oka. Csak nem vagyok oda érte.
Köztünk szólva,
én sem vagyok oda annyira a karácsonyért.
A girlandok, a karácsonyi dalok,
gyerekek énekelnek mindenfelé…
Miről beszélgettek?
Nem fontos, Don Rafael. Ez a fickó…
Boldog karácsonyt, Don Rafael!
- Boldog karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
- Kérek még egyet. - Máris.
Halló?
Igen, én vagyok.
Micsoda?
Ez az!
Figyelem!
Bocsi! Figyelem, mindenki, fantasztikus híreim vannak!
Öt év próbálkozás után
a Guinness Rekordok Könyve elfogadta a jelentkezésünket!
Idén megdöntjük a betlehemezés világrekordját!
Egy dél-amerikai város birtokolja a címet,
de legyőzzük őket, nem?
Még szép!
Ha részt venne, még kell pár szereplő.
- Igen? - Igen.
Nagyon jó lenne.
De van egy kis probléma.
Nem vagyok hatéves.
De bolond maga!
A következő kört a ház állja!
Elnézést!
KARÁCSONYI KÁRTYAPARTI
Próbáljuk ki, működik-e! Húzd fel!
Oké.
Basszus, ki terhes, te vagy a feleséged?
- Figyelj oda, Martín! - Csinálom!
Jól van.
Működik. Leengedheted.
Engedj már le, basszus!
Várj! Elakadt. Nem megy se föl, se le.
Ez az emelőcsiga még nálam is öregebb. Kell egy új.
Mi a baj, szívem? Jön a baba?
Dehogy!
Santiago, a gazda hívott.
- Josefina meghalt. - Szent ég!
- Ki az? A felesége? - Bár ő lenne!
Az öszvér.
Úgy volt, hogy kölcsönadja a betlehemes játékhoz.
Most mit csináljunk?
Találunk másikat, még ha fizetnünk is kell érte.
- Paula! - Szent Isten!
Mi a baj? Mondd, hogy jó hír!
Attól tartok, nem az.
Ha meg akarjuk dönteni a rekordot,
több jelmez kell.
Tudom, hogy több jelmez kell.
De mégis mennyivel több?
Még nagyjából 40.
- Negyven? Istenem! - Sajnálom!
Egy gyors kérdés, Paula.
Van elég pénzünk minderre?
Az emelőcsiga, a jelmezek,
az ökör, az öszvér, az igásló…
Ez mind…
Emiatt ne aggódjatok! Megoldom.
Senki ne érezze magát rosszul!
Hahó!
Üdv!
A betlehemes játék költségvetése, ha netán érdekli.
Cseppet sem érdekel.
Valami baj van?
Igen. Próbálom kiegyenlíteni a számlákat,
de a Guinness rekord miatt túlléptük a költségvetést.
De ez magának csak egy karácsonyi baromság, nem igaz?
Nos, igen,
de könyvvizsgáló vagyok.
Az én munkámban nem számít, miről van szó.
Olyanok vagyunk, mint a gépek.
Ridegek, érzéketlenek.
Pszichopata úr felajánlotta, hogy segít?
Igen.
Oké, kész.
A költségek miatt aggódtál, de a bevételt nem vetted figyelembe.
Bevétel? Nekem mindig csak a költségek jutnak.
Gondolj a turistákra, akik eljönnek a betlehemezésre!
Ez bevételt jelent a bároknak, a boltoknak,
az önkormányzatnak pedig adóbevételt.
Oké.
- És én mit kezdjek ezzel? - Te semmit.
De összeraktam egy pénzügyi tervet
a valverdei betlehemes játék becsült bevételeiről.
Ha megmutatod ezt a remekművet a polgármesternek,
megnövelik a költségvetést, nem is kérdés.
- Biztos? - Persze.
Nagyon köszönöm!
Nem, én köszönöm!
Ritkán van lehetőségem hősnek érezni magam.
Ha baj van, senki sem kiáltja azt: „Könyvvizsgálót!”
Mi az? Miért nézel így rám?
Mert ha nem csak a felszínt kapargatjuk,
nem is vagy Grincs.
Kiégett a biztosíték.
A pincében van a biztosíték?
- Miért? Félsz? - Nem.
- Nem túl praktikus. - Vigyázz…
azzal!
Jól vagy?
Épp időben szóltál.
Nézd! Ezek apám sílécei voltak.
És ezek az enyémek. Ő tanított meg síelni.
- Régen halt meg? - Kicsi koromban.
Egy évig betegeskedett.
A halála után nyitotta anyám a vendégházat.
Ha szomorú vagyok, lejövök ide.
Tudta, hogyan vidítsa fel az embereket.
Mint te, ugye?
Mutatni akarok valamit. Fogd ezt meg!
Ő itt az apám.
Ez pedig én.
Csinos voltam, mi?
Nagyon is.
Ez a hegy nagyon menő.
Kár, hogy elmész. Imádnád.
Igen,
de azt terveztem, hogy ha itt végeztem, repülök Kubába.
- Persze, az utazás. - Igen.
„És lőn világosság.”
- Azt hiszem, ideje ágyba bújni. - Igen.
- Mármint aludni. - Persze.
Ja, igen…
- Menjünk! - Jó.
- Bocsi! - Bocsi!
- …808. - Hatvanezer euró.
72 897.
- Négymillió euró. - Megvan a nyertes!
- Nyertem! - Micsoda?
- Mennyit? - Visszanyertem az árát!
- Nyertem! - Marga…
- Beindul tőled a szülés. - Nem a pénz a fontos.
Hanem a vágy, hogy egyszer te nyersz.
A közvetett költségek nem egyeznek a mérlegadatokkal.
Körülbelül 10%-kal túl van becsülve.
Itt van minden irat a könyvelésről?
- Igen. - Az nem jó.
Nem tudom, mi történhetett.
- Hányszor hallottam már ezt… - Basszus, komolyan mondom!
- Fogalmam sem volt erről! - Pedig tudnia kellene. Ez súlyos.
Elnézést, uraim! Nincs véletlenül bélyeged?
Apa, ne most, ez fontos!
Ez is, fiam. Írnom kell a Jézuskának.
Kifutok az időből!
Nincs bélyegünk.
- Kérdezd meg Luisát! Neki biztos van. - Tökéletes. Idén nagyon jó voltam.
És te, fiam?
Te is jó voltál?
Elnézést a közjáték miatt!
Azt hiszem, tudom, mi a hiba oka.
Eddig ő irányított mindent.
A könyvelést, a kollégákat. Mindent.
Láthatja, nincs jól.
Sajnálom, de ezt nem hagyhatom figyelmen kívül.
Persze, hogy nem.
Ha ezt beleírja a jelentésébe, nem kapunk több hitelt.
Tudja, mit jelent ez?
Négy generáció óta soha nem küldtünk el senkit a cégtől. Senkit, Raúl!
- De így nem lesz más választásom. - Állj! Lássuk csak!
Bárcsak segíthetnék,
de a jelentésben mindent le kell írnom. Ennyi.
Tehát ezt fogja tenni?
Igen. Csak egy kis időt kérek, és megtalálom apám hibáját a könyvelésben.
Nem megy, holnapután utazom.
Utazik? Raúl, kérem, gondoljon az alkalmazottaimra!
Raúl!
Karácsony van.
Nos, ez a szöveg nálam nem igazán működik.
Ha nem csak a felszínt kapargatjuk, legbelül egy jó ember lakozik.
- Egy hetet kap. Egy nappal sem többet. - Az ég áldja magát, Raúl!
Raúl!
- Jó hírem van! - Igen?
Elmentem a polgármesterhez a terveddel, és megnövelték a költségvetést.
Én megmondtam.
Köszönöm!
Kár, hogy elmész.
Nem fogod látni a betlehemezést.
Végül mégis maradok még pár napot.
- Micsoda? - Igen.
Hát maradsz?
Úgy értem, nagyszerű, hogy maradsz.
Nos, a munka miatt, mert…
Velünk töltöd a karácsonyt?
- Úgy néz ki. - Úgy örülök neki!
MA ESTE NYOLCKOR ZÁRUNK. BOLDOG KARÁCSONYT!
Szia, Edu!
- Jó reggelt! - Boldog karácsonyt!
Boldog karácsonyt!
Édesem, siess a rákkal! Késésben vagyunk.
Jövök már, anya. Nyugi!
- Boldog karácsonyt! - Boldog karácsonyt!
Gyönyörűen mutattok!
Miket beszélsz? Akkora vagyok, mint egy ház.
Igen.
- Igen? - Behűtöm a bort.
Szebb vagy, mint valaha, Mari José.
- Gyere és segíts! - Olyan jól főzöl!
- Éhen halok. - Ízletes tenger gyümölcsei lesz a menü.
Hát mind ideértetek. Boldog karácsonyt!
A szobámban terveztem vacsorázni. Nem zavarok.
Micsoda?
Általában tízkor már lefekszem, hogy ne történjen semmi rossz.
Jó szórakozást kívánok!
Miket beszélsz? Azt nem lehet. Karácsony este nem ehetsz egyedül.
Ma este, Krisztus születésének ünnepén,
minden jót kívánok önöknek.
- Nagyi, kapcsolj máshová! - Legyen az új év
- hittel, reménnyel és szeretettel teli. - Nagyi!
A családommal együtt karácsonyi üdvözletünket küldjük…
- Jól vagy? - az ünnepek alkalmából.
Minden jót kívánunk…
Nagyi?
…az új évben!
Mindenki üljön le!
A tenger gyümölcsei olyan frissek, hogy szinte még élnek!
Mióta megtudta, hogy terhes vagyok, hatszor hányt.
Emlékszem, amikor én vártam Paulitát.
Aznap, amikor megindult a szülés, hihetetlen nagy hó esett.
Az apja, Julio és én rohantunk a kórházba.
De a nagy hóban elakadt a kocsink.
Julio rettegett.
Aztán hirtelen…
Ott termett egy motoros férfi.
Tudjátok, ki volt az?
A nőgyógyász.
A kórház nőgyógyásza, Paula ott helyben született meg.
Az apja Renault Fuegójában.
Semmi kétség, Raúl,
a lányom születése egy karácsonyi csoda volt.
A húsos táskák!
A cinikus kis mosolyod arról árulkodik, hogy te nem hiszel ebben az egészben.
Nem is tudom. Talán őrültség, de nem.
A reinkarnációban és a homeopátiában sem hiszek.
- És a törpékben sem. - Ne csináld! Vannak dolgok…
Szkeptikus úr, bármennyire zavar is, van, amire nincs magyarázat.
- Még. - Ez igaz, mert…
Az emberek csodának hitték az esőt,
míg valaki rá nem jött, hogy a csapadék a levegőbe felszálló vízpárából áll.
- Jó, de… - Tudjuk vagy sem,
- mindenre van racionális magyarázat. - Tényleg?
A szerelemre mi a magyarázatod?
Az emberek mindig olyasvalakibe szeretnek bele, akibe nem kellene.
Nem tehetnek róla.
- Boldog karácsonyt! - Nos…
Boldog karácsonyt!
Csoda, hogy ennyi étel után holnap még karácsonyi ebédet is eszünk.
Már későre jár.
Mindent köszönök!
- Meghívtál mást is? - Nem.
Helló!
- Gyere be! - Elkéstem?
Nem tudtam korábban jönni.
Blanca, Paula, bár nem a La Navideñában dolgoztok, családtagnak számítotok.
Köszönjük! De aranyos vagy!
- Igyál egyet! - Köszönöm, nem kérek!
Már későre jár.
Bár történetesen hoztam egy üveg pezsgőt.
Nos, én megyek is. Mindent köszönök!
Nem mehetsz el.
Pont párosan vagyunk az Activityhez.
- Igen! - Activity!
Imádom az Activityt.
Gyomor.
Has.
- Dühöngő bika! - Nem.
- Moby Dick. - Vége!
Rosemary gyermeke a megoldás.
- Mi jövünk. - Oké.
- Menj csak! - Nem. Mutasd meg, mit tudsz!
Jó ötlet.
Moby Dick!
Mehet!
- Reszkessetek, betörők! - Igen!
- Ez az! - Okos kislány!
Robin Hood?
Citroën nővér!
Marcelino, kenyér és bor!
- Vége! - Az éhezők viadala.
Franco halála után is készültek filmek.
Hegedűs a háztetőn!
Nem tudom.
- Nem tudom. - Vége!
Igazából szerelem!
A kedvenc filmünk.
- Bocs, José, de nem tudtam, mi ez! - Oké.
Indiana Jones és a végzet temploma!
Ez az!
- Superman! Ének az esőben! - Vége!
Mary Poppins!
Francba!
Nem volt nehéz.
- Ponyvaregény! - Igen!
A Grincs!
Igen!
- E. T.! - Igen!
Ezt tudtam.
Sosem tudjuk meg.
A faun labirintusa!
Ez az!
Igen!
Kaliforniai álom!
Igen!
Nem is csinált semmit!
Vagyis,
szép volt!
Gratulálok!
Kettőtök közt több a kémia, pedig mi a húszas éveink óta együtt vagyunk.
Ez csak szerencse.
Lehet, hogy szerencse, de szeretném, ha örökre te lennél a párom!
Úgy értem, az Activityben.
Imádom ezt a dalt!
Táncoljunk, José!
Gyerünk!
Tánc?
- Ne már! - Nem.
Gyere, táncoljunk!
- Nem tudok táncolni. - Megtanítalak.
- Erre nem lehet táncolni. - De igen.
Gyere, Mateo, táncolj velem!
Gyerünk, mozogj!
Olyan béna vagy!
Te pedig túlságosan édes.
Igen.
Ki éhes?
- Együnk! - Pótolni kell az energiát.
- Jól van. - Mi folyik itt?
Táncolt.
Borzasztóan táncol.
Ideje menni, Raúl.
Tovább akar játszani.
- Hozok még pezsgőt. - Fulladás!
Az ördögűző!
- King Kong! - Nem játszik!
Hülyék vagytok, vagy mi?
Titanic!
Eltaláltuk!
Raúl! Jól vagy?
Nagyon megijedtem.
Ez meleg volt.
Jól vagyok.
Raúl, a karod!
Istenem, ég!
Istenem!
- Most mi lesz? - Menjünk ki!
- Menjünk! - Gyerünk!
Menjünk ki!
Ég a karja!
- Csinálj valamit, José! - Mégis mit csináljak?
- Add azt ide! - Ne!
- Add ide! - Gyerünk!
- Te alkoholt iszol? - Csak egy kicsit.
Tényleg utálja a karácsonyt.
Raúl!
Jól vagy, fiam?
Igen.
- Ki az? - Raúl?
A karácsonyi ebédnek vége.
- Most már előjöhetsz. - Gyere be!
Nem hibáztathatsz.
Láttad, mi történt tegnap, amikor elengedtem magam.
Hozd a kabátodat! Ezt imádni fogod!
Biztos?
Még mindig fáj a karom.
Oké.
AZ ÉLET CSODASZÉP MA ESTE HATKOR
Nem!
Miért? Mit ártottam neked?
Ne légy ilyen! Remek film.
- Csak felidegesít. - Ugyan!
A karácsonynál már csak a karácsonyi filmek rosszabbak.
Édesem! Lefoglaltam nektek ezt a két helyet.
- Köszi, anya! - Inkább sétáljunk.
- Nem lehet. - Miért?
Én vagyok a Valverde Filmklub elnöke. Én szerveztem a vetítést.
Micsoda meglepetés! Mit is gondoltam?
- Forró csoki. - Köszönjük!
Köszönjük!
Kösz, hogy megpróbáltad, de nem maradok!
- Rafa, öt perc múlva kezdünk. - Vettem.
Jó, maradok.
De biztos vagyok benne, hogy utálni fogom.
Boldog karácsonyt!
Boldog karácsonyt, George!
Boldog karácsonyt!
Boldog karácsonyt, Mr. Potter!
Magának meg boldog új évet a börtönben!
Menjen haza, már várják magát!
Mary!
- Ez kicsoda? - Nézd, apa!
A tanító néni szerint, ha a csengő megszólal,
egy angyal szárnyakat kap.
Így van.
Lássuk, mik vannak itt!
Hát itt vagy!
Igen, itt vagyok.
Segíthetek?
Nem, csak tudni akartam, jól érzed-e magad.
És közölni, hogy pár nap múlva minden hibára fényt derítek.
Nagyszerű.
Én pedig folytatom a dokumentumok átnézését,
úgyhogy még bőven van időd.
Boldognak tűnsz.
Igen?
Nos, nem is tudom,
talán jót tesz nekem a hegyi levegő.
A hegyi levegő. Álmosnak tűnsz.
- Későn feküdtél le? - Egy kicsit későn.
- Ezért most iszom egy erős kávét. - Hogyne.
Csináltál magadnak kávét.
Igen.
Csináltál magadnak egy kávét,
de nem gondoltad, hogy én is szeretem a kávét?
Tessék?
Csak viccelek, haver.
Oké. Csapjunk bele a csokiba!
Ezt a fura fickót!
Hetven euró egy öszvérért egy napra?
Nem.
Hát ennyire szereted te a városodat?
Nagyon köszönöm!
Ez az! Megvan az öszvér.
Hallottál már valaha
a delegálásról?
Miért mondod ezt?
Nem én csinálok mindent.
- Ezek… - Elég volt ebből.
Elmegyünk vacsorázni.
Mit szólsz?
Rendben.
BOLDOG KARÁCSONYT!
Morales,
Álvarez és Lozano.
Gyakorlatilag ugyanolyanok, ugyanabból az alomból.
Felcserélhetőek, nem fontosak az emberiség számára.
Nem baj, ha néha nem gondolsz másokra, csak magadra.
Tudom.
Bár én szeretek másokra gondolni.
Mindig ilyen vagy, vagy szentté akarsz válni?
Nem tudom.
Nem tudom. Talán túl fiatal voltam, amikor apám meghalt,
és mindenki családtagként kezelt.
A családért bármit megtennénk, nem?
- Természetesen. - Figyelj!
Ne terelj! Nem válaszoltál a kérdésemre.
Miért utálod ennyire a karácsonyt?
Karácsonyra korcsolyát kérek, kalózhajót…
Anyáddal szeretnénk mondani valamit.
Édesem, apa és én válunk.
De ne aggódj, bajnok, minden második hétvégén találkozunk!
Komolyan?
Gyere csak, kispajtás! Mondd csak,
- mit szeretnél karácsonyra? - Azt, hogy a szüleim ne váljanak el.
Egy videojáték-konzol is megteszi?
Szegény!
Nem, már túl vagyok rajta.
Most már érted, ugye?
A szüleim örökre elvették tőlem a karácsonyt.
Nem örökre.
Gondoskodom róla,
hogy idén jól érezd magad.
Meghoztam a számlát.
Köszönjük!
Mi a baj? Nem bízol bennük?
Könyvvizsgáló vagyok, Paula.
Sokféleképpen vertek már át. Nem bízom senkiben.
Ez olyan szomorú!
Jobban kellene bíznod az emberekben.
Igazad van.
A desszert ingyen volt.
Látod?
Annyi macskakő van ebben a városban, alig lehet menni…
Olyan hülye vagy!
Megint anyám hív.
Vedd fel!
- Igen? - Persze.
Beszélgessetek csak!
- Szia, anya! - Lehetetlen téged elérni, fiam.
- Bocs, hogy nem vettem fel korábban! - Még karácsonykor sem tudunk beszélni.
- Tudom, hogy karácsony van. - Nem jó így.
- Mondhatom végre? - Mondd csak!
- Kösz! - Mi van?
Pár napja eljöttem Madridból egy munka miatt.
- Igen? - De ha szeretnéd…
- Igen? - Együtt ebédelhetnénk vízkeresztkor.
- Tényleg? - Igen.
Olyan boldoggá tettél, fiam!
Annyira jó, hogy…
- Anya, ne sírj! Nem nagy ügy. - Csak te sosem szoktál…
Balek!
Ő a Grincs.
- Ezt visszakapjátok! - Futás!
- Gyerünk! - Futás!
- Dobjuk meg hógolyóval! Gyorsan! - Végetek, kis gazemberek!
Dobáljátok meg!
Eltaláltam az arcát.
- Futás! - Raúl!
Gyere, elkésünk!
Nem, én…
Sziasztok!
Szia, Grincs!
A fiad épp a hólyagomon táncol.
Megfoghatom?
- Persze. - Ha szeretnéd.
Csodálatos.
Emlékeztek arra, amikor a gyűrűm beleesett
a marcipános tartályba?
- Igen. - Majdnem infarktust kaptam.
Csúcs volt.
Nem jelentkezel a kártyapartira? Én szervezem.
Kártyaparti?
Nagyon jó.
Nekem évekbe telt, mire meghívást kaptam Arturo kártyapartijára.
Nekem is.
Persze, Arturo, megtisztelnél.
- Igen? - Köszönöm!
Bravó!
Meglátod, imádni fogod.
Mert a karácsony a remény
és az élet időszaka.
Remek volt, Marga!
Holnap folytatjuk. Remek volt. Jobb, mint az eredeti.
Nagyon jól csináltad!
Fenébe,
lemaradtam a próbáról!
Legalább meglepetés lesz.
Egy ilyen napon csak te tudsz megnevettetni.
Miért? Mi a baj?
Beszélhetnénk máshol?
Persze.
Ki vele! Miért ez a titkolózás?
Ez volt a termünk ötödikben.
Nézd csak!
Ez volt az asztalom.
MATEO ÉS PAULA
Akkoriban a La Navideña vezetéséről álmodoztam.
És most azt csinálod.
Igen, de nem tudom, még meddig.
Miért mondod ezt? Mi a baj?
Raúl talált néhány hibát a könyvelésben, amit apám vétett.
- Milyen hibákat? - Jelentéktelen dolgokat.
- Raúl a torkunknak ugrik. - Nem.
Keménynek tűnhet, de jó ember.
Jó ember, Paula?
Nekem kimutatta a foga fehérjét.
Mateo, féltékeny vagy, mert együtt vagyok vele?
Micsoda?
Ezt nem tudtam.
Bocs! Mindegy.
Várj!
Mit mondott pontosan Raúl?
Azt, hogy az nem az ő problémája, ha az apám beteg.
A jelentése végez velünk.
- A La Navideña örökre bezárhat. - Akkor tönkremegy a város.
Raúl nem tenne ilyet.
Elmondta volna nekem.
Ha elmondta volna, talán nem lennétek együtt.
Nem akartalak felzaklatni.
Gondolj bele! Őt nem érdekli, mi lesz velünk.
Amikor befejezi a jelentését, elmegy, és nem látjuk többé.
Mateo összetört.
Raúl jelentése miatt.
- Lehet, hogy bezárják a gyárat. - Mi?
José María, komolyan mondom, bezárják.
Miket beszélsz?
És ami még rosszabb, hogy bunkó volt, kiabált, inzultált…
A végén össze is verekedtek.
Nagyon veszélyes fickó.
Ugye?
És bumm! Behúzott neki egyet!
Ez szörnyű!
Azt mondta, nem áll meg, amíg tönkre nem teszi a várost.
Meglátjuk, ki kit tesz tönkre. Meglátjuk.
- Menjen vissza Madridba! - Ha meglátom, behúzok neki egyet!
Ez a beszéd!
Jó étvágyat!
Jól néz ki a rizs, Marga.
Igen.
Épp indultam.
- Valami baj van? - Mintha érdekelne.
Mi van?
Semmi.
Holnap találkozunk, Luisa.
Inkább ne gyere be!
José María, José!
- María José, María! - José, menjünk!
José María! María José!
Nyugalom!
Majd meglátod.
Menj csak!
Helló!
Micsoda nap!
Az emberek nagyon furán viselkednek. Ez…
- Paula? - Van egy kérdésem.
Hibákat találtál a La Navideña könyvelésében?
Igen. Miért?
Meglep, hogy nem mondtad el.
Nem akartam, hogy aggódj.
A gyár bezárása és a fél város munkanélkülivé tétele
aggasztó.
Miket beszélsz?
- Nem kell bezárni. - Mateo mindent elmondott.
Nem tudom, mit mondott,
de azért írtam bele ezeket a jelentésembe, mert ez a munkám.
- Ez… - Hogyne, a munkád.
- Igen. - És mi van a többiek munkájával?
Nem érdekel María José és José María?
- Szülők lesznek. - De érdekel. Senki sem lesz elbocsátva.
Még időt is adtam Mateónak, hogy helyrehozza. Ezért maradtam.
Ezt nem mondta.
Ez az igazság. Miért hazudnék?
Talán azért, hogy lefeküdjek veled.
Paula, hogy mondhatsz ilyet?
- Tudod, hogy nem igaz. - Semmit sem tudok!
Csak azt, hogy utálod a karácsonyt,
és hogy hamarosan elutazol egy másik városba, egy másik céghez,
hogy még több ember munkáját tedd tönkre!
Tényleg így gondolod?
Te magad mondtad, nem igaz?
„Olyanok vagyunk, mint a gépek. Ridegek, érzéketlenek.”
Ha ezt gondolod, nem tudom, miért vagy velem.
Én sem tudom.
Jó estét!
Jó estét, Kareem!
Vörösbort kérnék.
Elfogyott.
Hogy érted? Ott van egy üveg.
Ez?
Ez le van foglalva.
A helyieké. Igaz?
Akkor adj egy másikból! Mindegy.
- Van itt neked valami különleges. - Kösz!
Szűz Mária fésülködik
Szép függönyök mögött szépítkezik
A haja hosszú és aranyszőke
Ezüstből van a fésűje
A ház ajándéka.
Fenékig!
Ennyi az idő? Nem gondoltam, hogy ilyen késő van.
Mennem kell.
Menj el!
Tűnj innen!
Szégyentelen rohadék!
Jó estét!
Söpredék!
Jesszus!
GRINCS
Jó reggelt!
Sziasztok!
Később találkozunk.
Na ne!
NAPI KIADÁSOK
Barátságos szemétládák.
Kérsz levest, fiam?
Nagyon hálás lennék érte.
Ez a holtakat is feltámasztja.
Kérdezhetek valamit?
Persze, fiam.
Úgy tűnik, maga az egyetlen, aki nem utál engem.
„A gyűlölet a szív betegsége.”
Ezt Lord Byron mondta.
Nem én.
Én
legjobb esetben is csak idézni tudom őt.
Tudja, hol van a fia?
Szeretnék beszélni vele.
Akkor már ketten vagyunk.
Kezdhetitek.
Messze napkeletről jöttünk, fényes csillagot követtünk…
Szűz Mária és Szent József itt nem beszélnek.
- Csendben tudnátok maradni? - Bocs!
Nagyon sajnálom. Az a helyzet,
hogy a La Navideñában zajló események miatt mind feszültek vagyunk.
Értem. De nem érdekel. Mi mind próbálni jöttünk ide,
nem pletykálkodni.
- Nem pletykálkodok. - Oké.
- Folytathatod, Arturo. - Köszönöm!
Messze napkeletről jöttünk…
Nem lehetne ezt később? Próbálunk.
Bocsánat!
Köszönöm! Mehet!
- Messze napkeletről jöttünk… - Ez most komoly?
Hányszor kértem, hogy kapcsoljuk ki a telefonokat a próbán, Marga?
Bocsánat, de a gyerekemnek mandulagyulladása van.
Lazíts már, Paula!
Oké. Akkor lazítok, mint ti itt mindannyian,
hogy aztán majd jól felsüljünk a rekordkísérletnél, jó?
Tiszta hülye vagy!
Nyugi már!
Nem az én hibám, hogy a könyvvizsgáló egy bunkó.
Mit gondolsz, ki vagy te?
Kifelé!
- Micsoda? - Kifelé!
Megyek is!
- Nyugi! - Csesszétek meg!
- Beszéljétek meg, Nico! - Kizárt!
Folytathatod, Arturo.
Messze napkeletről jöttünk, fényes csillagot követtünk.
Azt mutatta, megszülettél, kis Jézuska!
Mit gondolsz?
Magas a haszonkulcs, ugye?
Minden Valverdében történik. A gyártás, a forgalmazás, minden.
Már mész is? Milyen szerencsés vagy!
Nem, Mateo. Beszélhetnénk?
- Mi az? - Mit mondtál Paulának?
Azt hiszik, miattam zár be a gyár.
Hogy érted, hogy bezár?
Nem. Paula össze van zavarodva.
Tudod, milyen.
A könyvelés 24 óra múlva rendben lesz.
- Oké? - Nem.
Egész nap téged kerestelek.
- Szóval… - Raúl! Szívesen beszélnék, de nem tudok.
Ezek el akarják lopni a puha turrónunk receptjét.
Előbb szerzik meg a Coca-Cola receptjét, mint a turrónét!
Huszonnégy óra.
Körbevezetem önöket. Kövessenek!
- Még egyet! - Paula!
Holnap szilveszter.
Jönnek felvenni a betlehemes játékot.
Nem gondolod, hogy ideje hazamenned?
Nem. Jobb lenne, ha békén hagynál.
Unom, hogy mindenkinek igent mondok.
Most nemet mondok.
Nem!
Nem szolgállak ki.
De igen, a fenébe is!
Mindenki berúg karácsonykor. Én is.
De te most felejteni akarsz.
Mindig azt mondod, a karácsony egy felejthetetlen ünnep.
Felejthetetlen!
Tudod, mi a karácsony, Kareem?
A karácsony egy nagy szar!
Elegem van a pásztorokból, a marcipánból,
és a szaros dekorációból!
- Mi folyik itt? - Nicsak, ki van itt! Mateo!
Örülök, hogy látlak!
Kérsz egy italt?
Nem, te már eleget ittál mindkettőnk helyett.
Miket beszélsz? Még korán van, nem?
Szép az órád.
Az apámé.
Hazaviszlek.
Oké?
Oké. Menjünk!
Ez a tiéd, igaz?
Bárhogy is nézem,
nem értem, hogy hagyhattam, hogy Raúl becsapjon.
Tudod, ő annyira,
annyira őszintének tűnt…
Ha ez megnyugtat, először én is jó embernek hittem őt.
Igen, de te nem…
Mindegy.
Csak a helyiek vannak tisztában a La Navideña igazi értékével.
Egyetlen könyvvizsgáló sem tudhatja.
Én itt sírok részegen, miközben te meg elveszítheted a családi vállalkozást.
- Nem akarok erre gondolni. - Bocs!
Most elmennék az algarvei házba, vennék egy csónakot,
és végre magammal foglalkoznék.
Ez most nekem is jól esne.
Figyelj!
Van egy ötletem.
Miért nem megyünk el oda pár napra karácsony után?
Elfeledkezhetünk a cégről, az auditról…
A betlehemes játékról, az iskoláról, a vendégházról és Raúlról is.
Mindenről.
Tökéletes. Csak te, én és a tenger.
Bocsánat!
- Nem… - Elragadtattam magam.
Nem,
csak az van,
hogy most szét vagyok esve.
- Kell egy kis idő. - Persze.
Gyere ide!
Jó reggelt! Ébresztő!
Végre eljött az év utolsó napja,
és szeretnénk, ha a hallgatóink tudnák, hogy a szőlőevés előtt
különleges dolog fog történni Valverde városában.
A világ legnagyobb betlehemes játékára kerül sor.
Ma délután Valverde lakói megpróbálnak megdönteni
egy Guinness rekordot,
és ezzel beírni Valverde nevét a történelemkönyvekbe.
- Szia! - Mit akarsz?
Gyere vissza hozzánk!
Elvesztettem a fejem,
és nagyon sajnálom!
- És sok ember kell a rekordkísérlethez. - Nico!
Jól van. Hozom a kabátom.
- Várj, ezt felveszem! - Majd ott felöltözöl.
- Vigyek valamit? - Persze, te lassú csiga!
- Lassú vagyok? - Az vagy.
Ezt figyeld!
- Helló! - Helló!
„A pásztorok elsiettek.”
Sok szerencsét!
Köszönöm!
- Gyere már, főnök! - Megyek!
- Viszlát, Raúl! - Viszlát!
József!
Paula, melyik arckifejezés szűziesebb? Ez?
Vagy ez?
Az első. A második olyan, mintha fel lennél püffedve.
- Paula, van egy perced? - Nincs!
- Paula! - Mi az?
Ez nem mirha.
- Ez mogyoró. - Senki sem fogja látni.
Hogy éljem úgy bele magam a szerepembe, ha mogyorót viszek Jézusnak?
- Paula! - Mi van?
- Gyere! - Mi a baj?
Nézd, jó ez így? Vagy még több smink kell?
Inkább kevesebb. Mosónő vagy, nem Mária Magdolna.
- Tényleg? - Istenem!
Paula! Az öszvérnek hasmenése van, de ne aggódj, adtam neki rizst!
Csodálatos! Még valami?
Igen.
- Nem játszom el Szent Józsefet. - Mi?
Elnézést!
Paula! Megjött Fuentes úr, a rekordkísérlet döntőbírója.
Paula!
- Ne! - Paula!
- Ki van itt? - Melyik a jobb? Angyal vagy pásztor?
Elég!
Tudja,
úgy képzelem, hogy döntőbíróként
sok furcsa dolgot láthatott. Így van?
Paula!
Jól vagy?
Menj el! Nem beszélek senkivel.
A fenébe, Paula, nyisd ki! Itt van a döntőbíró!
Nem érdekel se a döntőbíró, se a betlehemezés, se Szent József,
se a rohadt pásztorok!
Felmondok.
Miket beszélsz?
Te kezdted ezt az egészet.
Igen, nézz csak körbe!
Mondd meg, hogy sajnálom, hogy cserben hagytam őket, de nem megy!
Cserben hagyni?
Rendkívül csodálunk téged azért, amiért ilyen keményen dolgozol.
A minap beszéltünk róla a gyárban.
Egyes egyedül rendeztél meg egy látványos betlehemes játékot!
Még a költségvetést is megnövelték miattad.
KELLÉKTÁR
Köszönöm!
De nem egyedül csináltam.
Szia, Emilio! Boldog új évet!
- Hogy telnek az ünnepek? - Jól.
Mindig jó együtt lenni az unokákkal.
Szeretném, ha ott lennél a hétfői értekezleten az irodában.
Igen. Bocsánat!
Bocs, hogy nem hívtalak!
Még mindig Valverdében vagyok az audit miatt.
Pezsgőzöl, vagy mi?
Már elküldted a jelentést e-mailben.
Elküldtem az ügyfeleknek.
De még nem küldtem el neked a jelentést.
Tartsd egy kicsit!
Ki rendelte el a La Navideña auditját?
Egy kínai befektetési csoport.
A könyvelést akarták látni, mielőtt Kínába viszik a gyárat.
A francba!
Emilio, figyelj rám!
Nem én küldtem neked a jelentést.
Mateo Salinas volt. Hamis jelentést küldött az e-mail-címemről.
Ugye nem hagyod, hogy befolyásoljanak az érzelmeid?
- Miket beszélsz? Nem… - Tartsd egy kicsit!
Kifelé! Gyerünk! Azon nyomban!
Ahogy hallottam,
az egész város ellened fordult, mert utálod a karácsonyt.
Ez nem számít.
Az sem, hogy beleszerettél az igazgató barátnőjébe?
Ő az én barátnőm.
Észrevettem pár hibát, és szóltam neki, hogy javítsa ki őket.
Szóltál neki?
Ha hibát találtál,
jelentened kellett volna, ez a dolgod.
A város lakóiért tettem. Jó emberek.
Mi az? Magával ragadott a karácsonyi hangulat?
Ne nevettess már!
- Mateo! - Szia!
A betlehemes játékra mész?
Előbb beszélnünk kell.
Szívesen csevegnék, de mennem kell. Vendégeim vannak.
Csak nem kínai vendégek?
Kínai vendégek? Ez jó volt!
Nem tudom, mire gondolsz. Mennem kell!
Oké, veled megyek és beszélgetünk.
Meghamisítottad a jelentést.
- Hogy érted? - Tudom, miért tetted.
Így volt. Sajnálom!
Olyan rosszul éreztem magam, mint te, de nem volt más választásom.
- Neked aztán van bőr a képeden! - Figyelj, Raúl!
Valverde remek hely arra, hogy nyáron elmenekülj a hőség elől pár napra.
De nem maradhatok ebben a marcipánszagú lyukban, mint az apám.
Te mindenkinél jobban érted ezt. Alig várod, hogy elmenj.
- Én nem csapok be senkit. - Raúl, te sem vagy szent.
Egy vagyont keresek a gyár eladásából.
De meg is oszthatom a pénzt valakivel.
- Le akarsz fizetni? - Úgy mondod, mintha rossz dolog lenne.
Gyerünk!
Tizenötezer eurót kapsz.
Miért hezitálsz? Az egész város gyűlöl.
Neked köszönhetően! Becsaptad őket!
Nem érdekel, hogy nem lesz munkájuk?
Családjuk van, gyerekük, hitelük.
Nem érdemlik meg.
Mateo, még van idő visszacsinálni.
Ne add el a La Navideñát!
Gondolj apádra!
Ő soha nem tett volna ilyet.
Basszus!
Igazad van.
A pénz furcsa dolgokra készteti az embereket.
Eljött az igazság pillanata.
Amiről mindig is álmodtunk.
Ma beírjuk Valverde nevét a történelemkönyvekbe!
Éljen Valverde!
Most szépen elindulunk rendezett sorokban…
Mi a baj?
Drágám!
Jól vagy?
Igen.
Szerintem ez egy összehúzódás volt.
Nem, csak ideges vagy.
Nem. Induljunk a kórházba!
Ne!
Ez csak egy összehúzódás volt. A vajúdás órákig is eltarthat.
De…
Ez igaz.
Maradok.
Utálnám kihagyni a betlehemes játékot.
Nem lenne biztonságosabb bemenni a kórházba?
Ha maradni akar, hagyd! Ne erősködj!
Mindenki a helyére!
- Paula, kérlek! - Te is menj a helyedre!
Jól van. Kezdjük!
NINCS SZOLGÁLTATÓ
A francba!
Hahó!
Segítség!
Hahó!
Siessenek, különben lemaradnak erről a nagyszerű karácsonyi műsorról!
Ahogy látjuk, a színészek készülődnek, mindenki koncentrál.
Nemsokára kezdődik az előadás.
A cél megdönteni a betlehemezés világrekordját.
Mindent bele, Valverde!
Istenem!
- Jól alakul, ugye? - Remekül.
Hihetetlen!
Indulás!
Valverdébe!
Gyerünk!
Gyí!
Erre, József!
Kérdezzük meg ezt a kedves pásztort!
- Biztos segít nekünk. - Biztosan.
Elnézést! A feleségem szülni fog, lepihennénk valahol.
Nem fog menni, haver, tele a kéró.
- Nico! - Úgy értem,
sajnos nálunk nincs hely, uram.
Ne aggódj, József!
Isten előkészített nekünk egy helyet.
Azt az istállót.
Istenem!
Gyerünk!
Boldog karácsonyt!
Óvatosan a lejtőn!
Ez nem lehet igaz!
Valverdébe! Gyerünk!
Ügyes fiúk!
Gyorsabban!
Boldog karácsonyt!
Nincs több hó.
Az úton is menni fog?
VALVERDE: 3,5 KM
Gyí!
Milyen híreket hoztál, pásztor?
Nos,
most, hogy minden rendben, aláírhatjuk a szerződést, és ünnepelhetjük az új évet.
Azt mondja, előbb szeretné megnézni a betlehemes játékot.
Lenyűgözőnek tartja a hagyományt.
Értem. De van időnk, mielőtt ideérnek a három királyok.
Egy férfi és nő érkezett Názáretből.
Kidobták őket a fogadóból.
Nincs hol aludniuk.
Találtak egy istállót.
Azt mondják, a nő hamarosan szülni fog.
Dicsőség az Úrnak!
Lassabban!
Lassabban! Óvatosan!
Macskakő!
Lassabban!
Óvatosan a kanyarban!
Állj!
Siess, Martín!
- A lányom elvitte a szárnyaimat. - Siess!
Szép munka, srácok!
- José María! - Igen?
- Te jössz. - Oké.
- Gyorsan, vedd fel a szárnyad! - Oké.
Megszületett!
Megszületett a kis Jézus!
Ne felejts el artikulálni!
Ő számunkra a fény, az öröm!
Örül a szívem, Mária!
„Nagy örömet hirdetek.”
- Megvan. - Oké.
Mit hallok?
Az én csajom!
Csak nem a kis Jézus sír…
- Ne! - Indulunk a kórházba!
Nem mehettek el! Nem lehet három centinél jobban kitágulva.
Nincs idő a színészkedésre!
- Mindjárt megszületik a gyerekem! - Nem hagyhatsz itt! Ez fontos!
Nézd, Paula,
ha ennyire fontos a betlehemes játék, az életed üresebb, mint gondoltam!
Tessék!
Drágám!
Jön a baba!
Istenem, menjünk!
Gyerünk! Gyerünk, Raúl!
Anya!
Ne gyere közelebb azokkal a szárnyakkal!
Angyal vagy gesztenyeárus? Te döntesz.
Ő számunkra a fény, az öröm!
Örül a szívem, Mária!
Mit hallok a távolban?
Csak nem a kis Jézus sírt fel?
- Te sem? - Nem.
Pedig olyan jó lehet fent lógni!
Angyal nélkül nem tudjuk folytatni. Kérlek!
- Kérlek! - Paula!
- Raúl! - Paula!
Raúl!
- Paula! - Raúl!
Nem szeretnél angyal lenni? Hát persze, hogy szeretnél! Olyan jó, hogy jöttél!
- Mateo… - Figyelj! Nincs idő féltékenységre.
- Jó. - Figyelj!
- Mateo… - A szöveged!
„Nagy örömet hirdetek. Mert kisgyermek született Betlehemben.”
- A gyár… - Megjegyezted? Úgy örülök!
Fiúk! Lányok! Mehet!
Mehet? Emeljétek fel!
Menjünk be! Mindent láttunk.
Nézzétek!
Egy angyal!
Mondd a szöveged, Raúl!
„Nagy örömet hirdetek.”
„Nagy örömet…”
Figyelem, emberek!
A La Navideña veszélyben van.
Micsoda?
Mateo Salinas el akarja adni.
Ő egy szélhámos. Mindenkit elárult.
Engem is.
Miket beszélsz?
Meghamisította a könyvelést, hogy növelje a cég értékét.
Kínába viszik a gyárat.
Ne!
Bezárják a gyárat!
Rohadt szemét!
Őt nem érdekli. Egy szélhámos!
Átverte a saját apját,
aki a városnak szentelte az életét és a gyárnak!
Áruló!
Undorító!
Igazat mond?
Nyugi, apa! Téged ez nem érint.
Hogyhogy nem érint?
Apa,
nyugodj meg, aláírjuk, és kész!
Már csak az van hátra.
Mit mondott?
A La Navideña még mindig az enyém.
Hogy a fiam is tudja:
ez a gyár
a halálom napjáig Valverdében marad.
Bravó!
Ez az, uram!
Éljen Valverde!
Bravó!
- Éljen! - Bravó!
Tűnj innen!
Tűnés!
Raúl, jól vagy? Megsérültél?
Nem, jól vagyok.
Azt hiszem, meghiúsult miattam a rekordkísérlet.
A rekord nem számít.
Éljen a Grincs!
Megmentette Valverdét!
Bravó!
- Ez az! - Szép munka!
Úgy tűnik, egy angyal szárnyakat kapott.
A kocsim.
- Épp időben. - Igen.
El kell mondanom valamit.
Tudom, hogy őrülten hangzik az én számból,
de azt hiszem, karácsonyi csoda történt.
Amikor eltévedtem a hótenger közepén,
megjelent egy szán.
- A semmiből. - Toño szánja.
Toño?
Toño, Marga testvére.
Szános kirándulásokat szervez.
Hát persze!
Milyen buta vagyok! Persze!
Elviszel egy karácsonyi filmre, és ez történik.
Minden évben kirándulunk az iskolával. A gyerekek imádják a szánhúzó kutyákat.
Kutyák?
Igen. Miért?
Mindegy.
Akkor…
- Vigyázz magadra! - Te is.
- Szia! - Szia!
Raúl!
Jól vagy, Raúl? Mi történt?
Nem kutyák voltak.
Láttátok, nem? Nem tudtam visszafogni a nevetést.
Mikulásnak öltözött, hogy ingyen ihasson.
„Ho, ho, hó, egy sört kérek.”
VERÓNICA FORQUÉ EMLÉKÉRE
A feliratot fordította: Krizák Klaudia