Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫"יש לי הרגשה שהכול עומד להשתנות‬
‫שלעולם לא אהיה כפי שהייתי‬
‫וזה יקרה כבר בעוד שבוע‬ ‫יש לי הרגשה‬
‫שהכול הוביל לזה‬ ‫ולאיך שזה עכשיו‬
‫כדי שלא נשכח לעולם‬ ‫אז אם תשמעו, תשמעו‬
‫תשמעו גם אתם‬ ‫את המוזיקה, המוזיקה‬
‫היא קוראת לכם‬
‫תגבירו את הווליום‬ ‫תצללו לתוך המוזיקה‬
‫תנו לה להתנגן כמו שיר‬ ‫מהלב אל העור‬
‫תרגישו את האהבה‬ ‫תספגו אותה‬
‫לכאן אתם שייכים‬ ‫כאן הכול מתחיל‬
‫קחו איתי סיכון כל עוד אנחנו צעירים‬
‫קדימה, קדימה‬ ‫בואו ניצור לעצמנו זיכרון‬
‫יש לי הרגשה‬
‫שהגל עומד להתרסק‬ ‫כן, אתם תשימו לב אליי‬
‫כן, הולך להיות פיצוץ‬
‫יש לי הרגשה‬ ‫שיש כוכב שעומד לזרוח‬
‫כמו אש בשמיים‬ ‫להאיר את הלילה‬
‫להאיר את הלילה!‬
‫תגבירו את הווליום‬ ‫תצללו לתוך המוזיקה‬
‫תנו לה להתנגן כמו שיר‬ ‫מהלב אל העור‬
‫תרגישו את האהבה‬ ‫תספגו אותה‬
‫לכאן אתם שייכים‬ ‫כאן הכול מתחיל‬
‫קחו איתי סיכון כל עוד אנחנו צעירים‬
‫קדימה‬ ‫תגבירו את הווליום, תצללו לתוך המוזיקה‬
‫תנו לה להתנגן כמו שיר‬ ‫מהלב אל העור‬
‫תרגישו את האהבה‬ ‫תספגו אותה‬
‫לכאן אתם שייכים‬ ‫כאן הכול מתחיל‬
‫כל עוד אנחנו צעירים, חיים וחופשיים‬
‫קדימה, בואו ניצור לעצמנו זיכרון"‬
‫עצור, ילד!‬
‫עצור שם!‬
‫זאת סתם מכונית מטופשת.‬
‫אתה רק מחמיר את מצבך!‬
‫אל תזוז! עצור! אל תזוז!‬
‫עצור שם!‬
‫בוא, חבר. אנחנו הולכים לקיר.‬
‫שים את היד מאחורי הגב. בדיוק.‬
‫מה הסיכוי שאפשר להסתפק באזהרה?‬ ‫-סיכוי קלוש.‬
‫קדימה, בוא. אנחנו הולכים.‬
‫- שירותי הרווחה -‬
‫ויל.‬
‫גנבת ניידת משטרה.‬
‫שש שנים. שבעה בתי ספר.‬
‫עשרים ושניים בתים.‬
‫זה בטח שיא, ולא שיא שצריך להתגאות בו.‬
‫די קשה לא לחשוב שזה הישג.‬
‫אני שמח שזה מצחיק אותך.‬
‫הפעם זה רציני, ויל.‬
‫לא נשארה לי ברירה‬ ‫מלבד להעביר אותך למתקן של המדינה.‬
‫מתקן כליאה לנוער?‬
‫בחייך, אתה לא רציני.‬
‫עברת הרבה.‬ ‫-אני אהיה יותר טוב.‬
‫אתה חכם.‬
‫אתה מוכשר.‬ ‫-אני אשתנה.‬
‫הפעם באמת.‬
‫חייב להיות עוד פיתרון, משהו.‬ ‫-אין.‬
‫אני מצטער, ויל,‬ ‫הבית הקבוצתי היה האפשרות האחרונה.‬
‫אני יודע שהיה לך קשה‬ ‫מאז שההורים שלך מתו, אבל אתה ילד נהדר.‬
‫אני מקווה, למענך,‬
‫שתבין את זה מוקדם, ולא מאוחר מדי.‬
‫היי, מארק, קריסטין באה לדבר איתך.‬
‫חכה פה.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫היי, קריסטין, מה שלומך?‬ ‫-טוב, תודה.‬
‫קריסטין…‬
‫אחת, שתיים, שלוש. תבקש משאלה!‬
‫טוב, זה יום המזל שלך.‬
‫חדשות טובות. זאת קריסטין.‬
‫היא אחת מהורי האומנה שלנו, וזה הבן שלה.‬
‫ג'ורג'. אני ג'ורג'.‬
‫היי.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫גם אותך.‬ ‫-ויל, דיברתי על זה עם מארק,‬
‫ונשמח מאוד אם תבוא איתנו השנה.‬
‫לאן?‬
‫אתה נוסע למחנה קיץ.‬
‫מארק, אני לא ממש טיפוס של מחנות קיץ.‬
‫בסדר, אז מתקן כליאה לנוער.‬ ‫סליחה, ותודה שניסיתם.‬
‫רגע, מתקן כליאה?‬ ‫-ג'ורג', הוא לא רוצה לבוא.‬
‫לא, היי, חכו.‬
‫מחנה קיץ נשמע מושלם.‬ ‫-אתה תמות עליו.‬
‫אתה תמות עליו.‬
‫אני הכי מתרגש. אתה מנגן בגיטרה,‬ ‫נוכל לשחק אותה בתחרות הכישרונות.‬
‫חוץ מזה, אפשר לשחות באגם, יש אומגה.‬
‫יהיה אגדי. אני אראה לך.‬
‫"פתחתי את הבוקר לגמרי כרגיל‬
‫רצתי אחרי המחשבות‬ ‫על כל מה שעליי לעשות‬
‫עוד הקפה של המסלול‬ ‫ננסה להשתפר‬
‫קדימה‬
‫פתחתי את התנ"ך‬ ‫וקראתי על עצמי‬
‫ועליך‬ ‫-עליי?‬
‫קראתי שהייתי אסירה‬ ‫ושחסד האל שחרר אותי‬
‫אי שם בין הדפים‬ ‫כאילו הוכיתי ברק‬
‫ראיתי מולי ארץ חדשה‬
‫ושמעתי מישהו אומר 'קדימה'‬
‫תכינו את הסוסים שלכם‬ ‫יש לנו דרך חדשה לפרוץ‬
‫במרחבים הכחולים של חסד האל‬
‫בואו נלך בעקבות מנהיגנו‬ ‫אל התהילה הלא נודעת‬
‫התהילה הלא נודעת‬ ‫אלה החיים, ואין אחרים כמותם‬
‫זאת ההרפתקה הגדולה!"‬
‫זה מוזר.‬
‫יהיה מעולה.‬
‫"בואו, תתכוננו‬ ‫למסע של החיים"‬
‫לא.‬ ‫-בוא כבר.‬
‫"נשאיר את הדת עגומה מאחורינו‬ ‫בתוך ענן אבק‬
‫ונגלה אופקים חדשים‬ ‫שמחכים להיחקר‬
‫לשם כך נוצרנו‬
‫תכינו את הסוסים שלכם‬
‫יש לנו דרך חדשה לפרוץ‬
‫במרחבים הכחולים של חסד האל‬
‫בואו נלך בעקבות מנהיגנו‬ ‫אל התהילה הלא נודעת‬
‫אלה החיים, ואין אחרים כמותם‬
‫זאת ההרפתקה הגדולה!"‬
‫היי.‬
‫אני…‬
‫אמ… אייברי.‬
‫נעים מאוד, אמ, אייברי.‬
‫אני…‬ ‫-נבחרת המחנה!‬
‫והשנה נשחק אותה!‬
‫אנחנו נשחק אותה, מותק!‬
‫אני בטוח.‬ ‫-ויל!‬
‫הנה אתה, ויל.‬ ‫-אז אני מנחשת שאתה ויל.‬
‫כן. אייברי, שון, החבורה של שון. זה ויל.‬
‫ילד חדש. נעים מאוד.‬
‫גם לי.‬
‫אז איך אתם מכירים?‬ ‫-ויל הוא…‬
‫אנחנו קרובי משפחה. בני דודים.‬ ‫אני מפילדלפיה, באתי לבקר.‬
‫כן.‬
‫משפחה.‬
‫ומה איתך? מאיפה את?‬
‫בדיוק חזרתי מהחוג הארקטי.‬ ‫עזרתי להציל חד-שנים.‬
‫חד-שנים?‬ ‫-כן.‬
‫לא ידעתי שזה דבר אמיתי.‬ ‫חשבתי שזה כמו חד-קרן.‬
‫החד-קרניים המלכותיים של הים.‬
‫אני בסך הכול ממלא את חלקי, אתם יודעים?‬
‫בשנה הבאה אני אקח אותה איתי.‬ ‫-מה?‬
‫נכון?‬ ‫-מה?‬
‫כן, כן.‬ ‫-אותה?‬
‫לא אמרתי דבר כזה.‬ ‫-חבר'ה, חבר'ה.‬
‫"ניסע לשם‬ ‫ההרים כה גבוהים‬
‫נעבור דרך העמקים‬
‫ולמרות הכול, נגלה‬
‫שזה המסע הגדול ביותר‬ ‫שלב האדם יראה אי פעם‬
‫אהבת האל תיקח אותנו למרחקים‬ ‫יותר מחלומותינו הפרועים"‬
‫כן, אדוני.‬
‫זה מה שאני עושה.‬
‫וואו. הוא אמיתי?‬
‫הוא אמיתי מאוד. בכל אופן…‬
‫"תכינו את הסוסים‬ ‫יש לנו דרך חדשה לפרוץ‬
‫במרחבים הכחולים של חסד האל‬
‫חסד האל‬
‫בואו נלך בעקבות מנהיגנו‬ ‫אל התהילה הלא נודעת‬
‫התהילה הלא נודעת‬ ‫אלה החיים, ואין אחרים כמותם‬
‫זאת ההרפתקה הגדולה!"‬
‫היי, ג'ורג'.‬
‫בוא, בנאדם.‬ ‫-רגע, לא אמרתי לי שזה מחנה דתי.‬
‫היי, דיוויד.‬ ‫-היי!‬
‫השבוע האחרון של הקיץ. אתה מוכן?‬
‫בחמש מאות אחוז.‬ ‫העלים ישנו את צבעם, וגם הלבבות ישתנו.‬
‫כן! אז מה תכננת לטקס?‬
‫משהו די מרגש. במילה אחת,‬
‫לב-אמיץ!‬
‫אלה שתי מילים.‬
‫תסתכל. זה התיק של ויל הוקינס.‬
‫בסדר.‬ ‫-שירותי הרווחה כללו שם הכול.‬
‫מה זה? זה אמיתי?‬ ‫הוא ניסה למכור את התיכון שלו בקרייגסליסט?‬
‫הוא קיבל שלוש הצעות!‬ ‫-בסדר.‬
‫אז אני צריך לדאוג בגלל הילד הזה?‬
‫נדמה לי שאני זוכרת איזה ילד רע מפעם.‬
‫כן, כשהיה לי ראש מלא בשיער גברי.‬
‫תירגע, פאביו. ויל יהיה בסדר.‬
‫ג'ורג' מסביר לו מה קורה פה. זה די חמוד.‬
‫הוא יישן ב…‬ ‫-כן, בבקתה האמיתית.‬
‫כן…‬ ‫-היא…‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫נכון.‬ ‫-נכון.‬
‫- ג'ורג'-זילה -‬
‫קלאסיקה.‬
‫זאת דרך אחת לתאר אותה.‬
‫שלום, חברה ותיקה.‬
‫באמת בחרת את הבקתה הזאת?‬
‫כן. מי לא היה בוחר אותה?‬
‫בטח, האסלה נסתמת, אם היא עובדת.‬ ‫אין מזגן, ויש עכבישים.‬
‫עכבישים?‬
‫הם עדיין לא יצאו, כנראה. בכל אופן…‬
‫דרך אגב, מה זה היה קודם?‬ ‫כל הסיפור עם המשפחה ובני הדודים?‬
‫אני לא רוצה להיות צדקן, אבל שקרים‬ ‫הם בין עשר מצוות הלא תעשה הגדולות.‬
‫לא הייתי מוכן, והרגשתי קצת לא בנוח.‬
‫זה לא ממש מתאים…‬ ‫-כן, הבנתי לגמרי.‬
‫הבנת?‬ ‫-כן, הבנתי.‬
‫יופי. איזו הקלה.‬ ‫אתה יודע, אני לא רוצה להיות לא מגניב.‬
‫אתה אוהב את הנוף.‬
‫מה?‬
‫הנוף.‬
‫לא, בחייך, זה לא העניין.‬ ‫-תיזהר, אסור לשקר.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫פרסלי אליזבת' בורסקי.‬
‫תלמידה מצטיינת כבר ארבע שנים ברצף.‬
‫היא אוהבת כל דבר חמוד,‬ ‫במיוחד מה שקשור לכלבי פאג.‬
‫ומידת הנעלים שלה קטנה ומושלמת.‬
‫מידה 39, צרות.‬
‫אנחנו נצטרך לעבוד על האובססיה הזאת.‬
‫מה עם אייברי? מה הסיפור שלה?‬
‫היא ממש לא בליגה שלך. סמוך עליי.‬
‫באמת? אוי.‬
‫כן. איך להגיד את זה?‬
‫אני לא יודע אם היא בקטע של גניבת ניידות.‬
‫קודם כול, לקחתי את הניידת בהשאלה.‬ ‫דבר שני, איך אתה יודע את זה?‬
‫לג'ורג'י יש אוזניים בכל מקום.‬
‫אז מה הקטע שלה? כאילו, מה הסיפור שלה?‬
‫המחנה הזה, בעצם. היא כמעט גרה פה.‬ ‫המחנה שייך לאבא שלה.‬
‫ומה עם אמא שלה?‬
‫אני אנחש. היא נסעה להציל את העולם,‬ ‫כמו אמא תרזה.‬
‫לא, היא…‬
‫לא ממש מדברת על זה.‬
‫ברוב הקיץ היא עובדת כמדריכה,‬
‫וזאת ההזדמנות היחידה שלה‬ ‫להיות מחנאית רגילה, כמו כולנו.‬
‫תיזהר, היא תחרותית בטירוף.‬
‫גם אני.‬
‫ג'ורג', כרגע אמרת‬ ‫שאמירת האמת לא באה בחשבון.‬
‫לא, אני פשוט לא לגמרי בטוח‬ ‫שאייברי תהיה בקטע.‬
‫זה נשמע פחות או יותר אותו דבר, אחי.‬
‫אני חייב שהמחנה הזה יצליח לי, בסדר?‬
‫כדי להשתלב פה,‬ ‫אני צריך להיות מישהו שאני לא.‬
‫כאן אתה נכנס לתמונה. נכון, ג'ורג'?‬
‫מה דעתך? אם תעזור לי, אני אעזור לך‬
‫עם העלמה פרסלי אליזבת' בורשט.‬
‫בורשט? ברבר?‬ ‫-בורסקי.‬
‫בורסקי, נכון. אתה צריך רק לשמור‬ ‫על הסוד שלנו, ולהסביר לי מה קורה פה.‬
‫זה הכול.‬
‫אז אני אהיה כמו…‬
‫היודה שלך אהיה אני.‬
‫כן, בטח. היודה שלי.‬
‫שיעור ראשון, פדוואן צעיר.‬ ‫-אתה יכול להפסיק לדבר ככה.‬
‫מכנסיים קצרים! ללבוש אותם חייב אתה.‬
‫בום, אין בעד מה. יש לי המון.‬ ‫ברוך הבא למחנה.‬
‫אתה בחור ממש מוזר.‬
‫תודה.‬
‫למה הם כל כך מגרדים?‬
‫בד פוליאסטר, או כמו שאני אוהב לקרוא לו,‬ ‫"מתנה מאלוהים לעולם האופנה".‬
‫יש לי ריח של זקנים.‬
‫כן, זה בן הדוד האמיתי לגמרי שלי, ויל.‬ ‫הוא בא לביקור.‬
‫אנחנו קרובי משפחה!‬ ‫-תירגע.‬
‫מה התוכנית, איש הגשם?‬ ‫-תבחר לבד.‬
‫חץ וקשת, אפייה…‬ ‫-מה דעתך על זה?‬
‫לא, אני לא אוהב גבהים.‬
‫טוב, אין ספק שאנחנו נרשמים לזה.‬
‫לא, בלי פיינטבול. אני לא משחק בפיינטבול.‬ ‫אני לא ממש בנוי לזה.‬
‫טוב, היום הוא היום.‬ ‫-לא, תעצור, אל תלך לשם.‬
‫אני לא רוצה. אל תבטל אותי.‬ ‫-שלום, בנות, איך הולך?‬
‫היי! קוראים לך… אמ… ויל, נכון?‬
‫זיכרון טוב, אמ, אייברי.‬ ‫-מצחיק.‬
‫אני אנחש, את בקבוצה האדומה.‬ ‫-כן, "מלאכי הארגמן".‬
‫את המצאת את השם הזה?‬
‫למה?‬
‫אני מנסה להחליט‬ ‫עד כמה הדעה שלי עליו צריכה להיות כנה.‬
‫מצחיק. בדיוק חשבתי‬ ‫את אותו דבר על המכנסיים שלך.‬
‫לא רע.‬
‫ואת בטח פרסלי.‬
‫כן, היי, נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫היי, ג'ורג'.‬
‫ג'ורג' בדיוק סיפר לי עלייך קודם.‬
‫באמת?‬ ‫-לא, לא שום דבר מוזר או משהו כזה.‬
‫אנחנו בני דודים למשך הקיץ…‬ ‫-אני מתה על הקיץ.‬
‫הוא בן דוד שלי, ואנחנו פה.‬ ‫-מגניב.‬
‫וקיץ.‬ ‫-הכול בסדר.‬
‫בסך הכול עשיתי לו סיבוב במחנה.‬ ‫לא משהו רציני.‬
‫אדיר, ג'ורג'.‬
‫כן.‬
‫יהיה כיף אם נעשה את זה ביחד.‬
‫איפה לחתום?‬ ‫-פה.‬
‫אל תכתוב את השם שלי. זה זיוף.‬ ‫-אני חותם בשמך.‬
‫ג'ורג', אתה תהיה מעולה.‬ ‫-מרגש מאוד‬‫, כי…‬
‫בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫בהצלחה, ויל.‬
‫הוקינס.‬
‫תצטרך קצת מזל.‬
‫מזל?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר.‬
‫נתראה שם.‬ ‫-נתראה, ג'ורג'.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-כן.‬
‫היה טוב. היית טובה.‬ ‫-הפעם.‬
‫מה זה היה, אחי?‬ ‫-אני יודע.‬
‫אני יכול לדבר עם כולם, חוץ מפרסלי. מבאס.‬
‫עושה רושם שג'ורג' עדיין בקטע שלך.‬
‫בחייך, הוא לא מסוגל אפילו להסתכל עליי.‬
‫פרסלי יכולה להיות עם מי שבא לה.‬ ‫תאמין לי. ניסיתי בשנה שעברה.‬
‫כתבתי לה מכתב כל יום.‬
‫לא שלחתי אותם.‬ ‫-אולי כדאי שתשקיע בבולים.‬
‫אני אומרת לך, אם רק הייתם מדברים.‬
‫בשיא הרצינות, אתה צריך פשוט לדבר איתה.‬
‫כן.‬
‫בחייך, אחי.‬
‫"אני אפילו לא יודע מה הייתי אומר‬ ‫אם הייתי רוצה‬
‫אני לא בדיוק מה שנקרא היום 'מגניב'‬
‫אל תחשוב יותר מדי‬ ‫פשוט תהיה אתה‬
‫אם הייתי אתה, אולי זה היה נכון‬
‫מה אם אנסה להיות חכמה‬ ‫ותצא לי רק טיפשות?‬
‫אני סתם פרצוף יפה‬ ‫זה כל העניין אצלי‬
‫יש לך עוד הרבה צדדים‬
‫אוי, אני מקווה שזה נכון‬ ‫-זה נכון‬
‫אני לא בטוח שאני טוב מספיק‬
‫אני פשוט לא חושבת שאני טובה מספיק‬
‫היא אפילו לא רואה אותי‬
‫הוא ‬‫ממש ‬‫לא בליגה שלי‬ ‫-על מה את מדברת?‬
‫די לדבר שטויות‬
‫פשוט אין מצב שאת לא טובה מספיק‬
‫אל תיתן להם להגיד לך שאתה לא טוב מספיק‬
‫טוב להיות קצת מוזר‬
‫אלוהים ברא אותך בדיוק כמו שצריך‬
‫טוב מספיק, יותר ממספיק‬
‫הלוואי שהיית רואה כמה את מדהימה‬
‫את צריכה להיות את‬ ‫אל תפרקי את עצמך‬
‫אני רוצה לראות את עצמי כמוך‬
‫תני לעצמך כבוד, זאת האמת‬
‫הדרך היחידה לטעות היא לפקפק בעצמך‬
‫ביטחון עצמי הוא הכול‬ ‫אין צורך להיות מישהו אחר‬
‫לך ממש קל‬
‫כן, זה נכון‬
‫אני לא בטוחה שאני טובה מספיק‬
‫אני פשוט לא חושב שאני טוב מספיק‬
‫הוא אפילו לא רואה אותי‬
‫היא לא בליגה שלי‬
‫די לדבר שטויות‬
‫פשוט אין מצב שאתה לא טוב מספיק‬
‫אל תיתני להם להגיד לך שאת לא טובה מספיק‬
‫טוב להיות קצת מוזר‬
‫את בדיוק כמו שאת צריכה להיות‬
‫טוב מספיק, יותר ממספיק"‬
‫בסדר.‬
‫"סמוך עליי‬ ‫אני יודע שאתה פוחד‬
‫תהיה מי שאתה‬ ‫למי אכפת מה אומרים?‬
‫יהיה בסדר, פשוט תראה לכולם את האור שלך‬
‫תחרוג מהדרך שלך‬
‫אין לך סיבה לפקפק‬ ‫את יפה מבפנים ומבחוץ‬
‫יהיה בסדר, פשוט לכולם תראי את האור שלך‬
‫אני לא בטוח אם אני טוב מספיק‬
‫אני פשוט לא חושבת שאני טובה מספיק‬
‫היא אפילו לא רואה אותי‬
‫הוא לא בליגה שלי‬
‫די לדבר שטויות!‬
‫אין מצב שאת לא טובה מספיק‬
‫את באמת חושבת שאני טובה מספיק?‬
‫אם קשה לך להאמין‬
‫אלוהים ברא אותך בדיוק כמו שצריך‬
‫טוב מספיק, יותר ממספיק"‬
‫זה המצב בשטח, בסדר?‬ ‫-דבר אליי.‬
‫המחנה מחולק לשלוש קבוצות.‬ ‫אני ב"ורדס מקסימוס".‬
‫ג'ורג'ילה והילד החדש!‬ ‫-נראה טוב, סטוארט.‬
‫סליחה? קראת לי סטוארט?‬ ‫-הוא מסתובב.‬
‫למה עשית את זה?‬
‫היי, בנאדם, שון. קוראים לי שון.‬
‫זה מה שאמרתי, נכון?‬ ‫-זה מה ששמעתי.‬
‫נכון?‬ ‫-לא משנה.‬
‫ג'ורג'י, השנה אנחנו נשמיד אתכם.‬
‫כמה זמן כבר לא הפסדנו?‬
‫אוי, נכון.‬
‫אף פעם.‬
‫שמיעה טובה.‬ ‫-הרבה זמן.‬
‫אולי בסוף תהיה אחד מהשליחים שלי, ויל.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫רגע, אם יש לך שליחים זה אומר שאתה…?‬
‫אנחנו המנצחים! כן.‬ ‫-בסדר, הבנתי.‬
‫אז אתם קבוצה של שליחים. הבנתי.‬
‫לרגע חשבתי שיש לך‬ ‫תחושה מוגזמת של ערך עצמי.‬
‫אתה מבין? אני לא בטוח שאני מספיק אמיץ‬
‫כדי ללבוש חולצה כזאת מול כולם,‬ ‫אז אני מוותר.‬
‫חבל, כי אני מוכר אותן…‬
‫כדי לגייס כסף למטרה שחשובה לי.‬
‫נדמה לי שזה הוא.‬ ‫-על חד-שן.‬
‫הקבוצה שלך היא לא אפשרות אמיתית.‬
‫נצטרך לראות מה יקרה הערב בטקס.‬
‫אני לא יכול לחכות.‬
‫יופי. אדיר. נתראה בערב, רבותיי.‬
‫נתראה בערב.‬ ‫-אכן.‬
‫עד כאן.‬ ‫-נתראה שם.‬
‫יופי!‬
‫טוב, נצא לדרך.‬ ‫-ויל.‬
‫אז מה זה הטקס, בעצם?‬
‫התכנסנו כאן הערב, במקום המקודש הזה,‬
‫מתחת ללבנה ולכוכבים,‬ ‫כדי לכבד מסורת עתיקת יומין.‬
‫ברוכים הבאים לטקס!‬
‫טירונים, קומו!‬
‫מהיום ואילך,‬
‫תהיו חלק מהשבט שלכם, והשבט יהיה חלק מכם.‬
‫ולנצח…‬
‫תהיו חלק מאיתנו.‬
‫בואו הנה!‬
‫מלאכית ארגמן!‬
‫שליח כחול!‬
‫מלאך ארגמן!‬
‫נעים מאוד, ויל.‬
‫גם לי.‬
‫בסדר.‬
‫ורדס מקסימוס!‬
‫הפעלתי את הקשרים שלי.‬ ‫מגניב, לא? עכשיו אתה אחד מאיתנו.‬
‫שליח כחול!‬
‫"אנחנו השליחים, ואנחנו ננצח‬
‫ניצחנו בשנה שעברה, וננצח שוב‬
‫אנחנו השליחים, ואנחנו ננצח‬
‫ניצחנו בשנה שעברה, וננצח שוב"‬
‫לא!‬
‫יהיה לנו ממש כיף השבוע.‬
‫"אנחנו לא גסים, אנחנו לא רעים‬
‫אנחנו כסף, מותק‬ ‫המכונה הירוקה‬
‫אנחנו לא גסים, אנחנו לא רעים‬
‫אנחנו כסף, מותק‬ ‫המכונה הירוקה"‬
‫"חזקות מפלדה, חמות מהשמש‬ ‫האדום לא יעצור כל עוד יש לו עבודה‬
‫חזקות מפלדה, חמות מהשמש‬ ‫האדום לא יעצור כל עוד יש לו עבודה"‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫בוז!‬
‫"את בטח בסדר‬ ‫את בטח מתוקה‬
‫את בטח בסדר וממש מתוקה‬
‫יש לי חדשות רעות, אנחנו לא נפסיד‬
‫היית מת!‬ ‫-יש לי חדשות רעות, אנחנו לא נפסיד"‬
‫אדיר!‬
‫השבוע הטוב אי פעם, נכון?‬
‫טוב, עוד תגיעו לשם.‬
‫"אהבתם את הסגנון? את איך שאני שר?‬
‫אהבתם את הסגנון? את איך שאני שר?‬
‫ירוק הוא הצבע שלא נעצר‬
‫ירוק הוא הצבע שלא נעצר"‬
‫טוב, קדימה, קדימה!‬
‫"האדום ינצח, האדום יצליח יותר‬
‫האדום ינצח, האדום יצליח יותר‬ ‫האדום ינצח, אלוהים אוהב אותנו יותר‬
‫האדום ינצח, אלוהים אוהב אותנו יותר"‬
‫כן, כן! אלוהים אוהב את כולנו באותה מידה.‬
‫המשחק מתחיל!‬
‫- משחקי מלחמה -‬
‫בוקר טוב, מחנאים. זהו יום שמשי ויפהפה.‬ ‫כולם לקום עכשיו, כולם על הרגליים!‬
‫בואו נתחיל את המסיבה הזאת!‬
‫כידוע לכם, משחקי המלחמה שוב בפתח.‬
‫האם השליחים ישמרו על היתרון?‬
‫או שמא קבוצה אחרת תעלה מן האפר‬ ‫ותתבע לעצמה את הכתר?‬
‫בוקר טוב, מחנאים. זהו יום שמשי ויפהפה.‬
‫כולם לקום עכשיו, כולם על הרגליים!‬ ‫בואו נתחיל את המסיבה הזאת!‬
‫תפסיק, בבקשה.‬
‫שלום, כדור הארץ לוויל.‬ ‫-לך מפה.‬
‫היום נכסח לכולם את הישבן.‬
‫סוף סוף נראה לשון ולגמדים שלו‬ ‫איך אבירי ג'דיי עושים את זה.‬
‫יהיה אגדי.‬ ‫-לא, לא יהיה אגדי.‬
‫אני מרוחק 28,3 ק"מ ממקום יישוב,‬ ‫ומוקף בדתיים הזויים.‬
‫וואו. יש לי תחושה שאני אמור להיעלב,‬ ‫אבל בעצם התרשמתי מאוד‬
‫מהכישורים שלך בגאוגרפיה. פשוט ידעת את זה?‬
‫חוק מספר 1, "תמיד צריך תוכנית יציאה".‬
‫זה החוק מספר 1?‬ ‫-כן.‬
‫הבעיה היא‬ ‫שהפעם כל הדרכים מובילות למתקן כליאה.‬
‫כן, אבל הפעם יש לך את ג'ורג'.‬
‫הוא לא ירשה לך ללכת.‬ ‫אני צריך אותך בשביל תחרות הכישרונות.‬
‫אתה בדיוק מה שאני צריך כדי להגיע לשיא,‬
‫וזה יהיה אגדי.‬ ‫-תפסיק להגיד את זה, בבקשה.‬
‫אבל זה נכון. אני אפסיק,‬ ‫אם אתה תפסיק עם ה"אוי, אוי, אוי,‬
‫אני מעדיף להיות בכל מקום אחר‬ ‫כי אני כל כך מהורהר ומגניב".‬
‫זה לא נראה טוב, אפילו אני יודע את זה.‬
‫שמע, יש לך הזדמנות‬ ‫לעשות השבוע משהו ממש מוצלח.‬
‫תעזור לי לנצח לראשונה בחיי,‬ ‫ובתור בונוס, תוכל לבלות עם אייברי.‬
‫מי יודע, אולי אפילו תיהנה קצת.‬
‫כאילו, במקרה.‬
‫אז תפסיק להתבכיין,‬
‫תתמודד,‬
‫ותעזור לי לכסח לשליחים את הישבן.‬
‫שיחת עידוד לא רעה, ג'ורג'.‬ ‫-תודה.‬
‫התאמנת קודם?‬
‫כן. השירה הייתה מוגזמת? לא הצלחתי להחליט.‬
‫לא, זה מה שעשה לי את זה.‬ ‫-השירה?‬
‫נחמד.‬
‫רוצה חלב מומתק? דגני בוקר עם פירות?‬
‫יש לי סוכריות, אני בסדר.‬ ‫-נחמד.‬
‫למה לקחת עוד מהדבר הזה?‬
‫אני אוהב את זה. ככה זה במחנה.‬
‫זה מגעיל.‬ ‫-אתה אמור לקחת לחמניה.‬
‫בסדר גמור!‬
‫חמש דקות!‬
‫מה קורה פה?‬ ‫-אתה לא תאהב את זה.‬
‫בסדר, בסדר. העם אמר דברו.‬
‫ויל הוקינס.‬ ‫-הנה זה בא.‬
‫הגיע הזמן לחמש דקות התהילה שלך.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫חמש דקות!‬
‫לך לשם.‬ ‫-בסדר, אני הולך.‬
‫מחיאות כפיים לילד החדש!‬ ‫-תאחלי לי בהצלחה.‬
‫אני מאמין בך!‬
‫השם הוא ויליאם הוקינס.‬
‫המשחק הוא חמש דקות תהילה.‬
‫ומטרת המשחק‬ ‫היא לברר מי הוא הילד החדש והמסתורי.‬
‫מסתורי?‬
‫טוב, בסדר.‬
‫תתחילו.‬
‫צבע אהוב?‬
‫ירוק, כמובן.‬
‫מקצוע?‬ ‫-נער.‬
‫סרט אהוב?‬ ‫-"דמדומים".‬
‫אתה טוב בספורט?‬
‫אם מעולה זה טוב, אז כן.‬
‫מפורסמת שאתה מאוהב בה?‬ ‫-בלה סוון.‬
‫ובחורה אמיתית?‬
‫אני נשאר עם בלה.‬
‫החרטה הכי גדולה?‬ ‫-שהתיישבתי פה.‬
‫הספר האהוב בתנ"ך?‬
‫את יודעת, אני לא יכול לבחור אחד.‬
‫אני מבינה אותך לגמרי.‬
‫מי הגיבור שלך?‬
‫אבא שלי.‬
‫האדם האהוב עליך?‬
‫אמא שלי.‬
‫טוב, יופי, יופי!‬
‫מחיאות כפיים לילד החדש, מה?‬
‫טוב, מי עכשיו?‬
‫מה עם ג'ורג'ילה? אני מאמין בך, בן דוד.‬
‫לא.‬ ‫-למה לא?‬
‫ג'ורג'! ג'ורג'! ג'ורג'!‬
‫בסדר, בסדר.‬
‫טוב, בסדר.‬
‫אין בעד מה, אחי.‬ ‫-ויל.‬
‫תודה רבה.‬
‫לא יודע מה קרה, אבל אני נשבע שזה לא אני.‬ ‫-אתה יכול להירגע.‬
‫אבל אני לא מאמין לשנייה אחת‬ ‫שאתה אוהב את "דמדומים". אתה לא הטיפוס.‬
‫אל תסתכל בקנקן.‬ ‫-אני לא עושה את זה אף פעם.‬
‫רציתי רק להגיד שאני שמח שאתה פה, ויל.‬
‫זה הכול. בשביל זה קראתי לך.‬ ‫אני שמח שאתה פה.‬
‫תודה. דרך אגב, מה הקטע של השם?‬ ‫"מחנה אני נוף אש"?‬
‫לא, לא "אני נופש".‬
‫כי אתם יוצאים לנופש של שבוע מהחיים שלכם.‬
‫כן, זה יותר הגיוני.‬
‫וכבונוס, מדי פעם‬ ‫מישהו מגלה שהוא מרוחק רק שבוע‬
‫מחוויה ששינתה עבורו את הכול.‬ ‫זה החלק שאני הכי אוהב.‬
‫ואני חשבתי שאתה סתם בחור מצחיק‬ ‫שאוהב את לב-אמיץ קצת יותר מדי.‬
‫אתה צודק. אני באמת מצחיק‬ ‫ובאמת אוהב את לב-אמיץ.‬
‫אבל אל תסתכל בקנקן.‬ ‫-לא רע.‬
‫ועוד משהו, ויל.‬ ‫אל תפרסם את המחנה שלי בקרייגסליסט.‬
‫אל תדאג.‬ ‫-בסדר, תודה. טוב, הגיע הזמן.‬
‫למה?‬
‫משחקי מלחמה, מותק!‬
‫משחקי מלחמה!‬ ‫-שמעתי אותך.‬
‫וואו, זה ויל הוקינס, הילד החדש?‬
‫תודה רבה. הצבת רף די גבוה.‬
‫אני בטוח שהיית נהדר.‬ ‫-אם מעולה זה טוב, אז כן.‬
‫אוי, אלוהים. כולם מדברים עליך,‬ ‫ושון שונא את זה.‬
‫ויל!‬ ‫-ממש טרגדיה.‬
‫זה היה ממש מרשים!‬ ‫-תודה.‬
‫כן, כן. כל אחד יכול לענות על שאלות,‬ ‫אבל עוד מעט זה יתחיל באמת.‬
‫משחקי מלחמה, מותק!‬
‫מה שהוא אמר.‬
‫נכון.‬
‫אני יודע שהשנה תנצחי את הבלון.‬ ‫-כן, כי אני אוהבת את הבלון.‬
‫היא מתה על הבלון.‬ ‫-אני באמת אוהבת את הבלון.‬
‫בגלל זה, שון.‬ ‫-גם אני אוהב את הבלון.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫אתה אוהב את הבלון? חשבתי ש…‬ ‫-אתה מכיר אותי, ג'ורג'. אני מת עליו.‬
‫יופי.‬ ‫-החברים בבית קוראים לי מר בלונטסטי.‬
‫מגניב.‬ ‫-באמת? לא הצלחת לשכנע אותם להפסיק?‬
‫ניסיתי, אבל עושה רושם‬ ‫שהיכולת שלי מדהימה אותם יותר מדי.‬
‫ברור.‬
‫תשמע, אל תרגיש רע,‬ ‫אני לא אחשוב עליך רעות אחרי שאנצח.‬
‫בסדר.‬
‫מר בלונטסטי.‬
‫את יכולה לקרוא לי ויל.‬
‫ביי. ביי, ג'ורג'.‬
‫לא ידעתי שאתה בקטע של בלונים.‬ ‫אם נלך עכשיו, נוכל לקפוץ קצת‬
‫לפני שעוד מישהו יגיע. רוצה?‬‫ בוא.‬
‫רגע, מה? קפיצות? לא אמרת שצריך לקפוץ.‬
‫ג'ורג'!‬
‫הגיע הזמן לעוף.‬
‫אתה יכול לעזור לי קצת עם הקפיצה?‬
‫אם אקפוץ יותר רחוק, נקבל יותר נקודות.‬
‫הלו?‬
‫המגדל הזה די גבוה, אחי.‬
‫כן, זה הבלון. רגע, אף פעם…?‬
‫לא.‬
‫כן, יופי. טוב, מר בלונטסטי, היום הוא היום.‬
‫"הגשם שחיכינו לו‬ ‫ירד בעוצמה על האדמה הצמאה‬
‫וחצב את דרכו למקום שבו נמצא נהר הפרא הגועש‬
‫וכמו הגשם אני פה, במקום בו הנהר זורם‬
‫הלב שלי טס, רגליי חלשות‬ ‫כשאני הולך אל הקצה‬
‫אני יודע שלא תהיה דרך חזרה‬ ‫ברגע שרגליי יעזבו את המקפצה‬
‫ובהמולה אני שומע קול‬ ‫שאומר לי שזה הזמן להאמין‬
‫אז הנה זה בא‬ ‫אני קופץ, אני צולל‬
‫אני עמוק מדי‬ ‫אני רוצה להתמלא בריגוש, ללכת לאיבוד בזרם‬
‫אני עמוק מדי, אני רוצה ללכת‬ ‫הנהר עמוק, הנהר רחב‬
‫מי הנהר חיים‬ ‫אז גם אם אטבע וגם אם אשחה, אני קופץ‬
‫יש כוח על טבעי‬ ‫בזרם הנהר האדיר‬
‫הוא יכול להחזיר את המתים לחיים‬ ‫או למלא נפש ריקה‬
‫ולתת לב‬ ‫הדבר היחיד שכדאי לחיות או למות למענו‬
‫לעולם לא נכיר את כוחו האדיר של חסד האל‬
‫עד שנראה שעצמנו להיסחף בשיטפון הקדוש‬
‫אם תיקחי את ידי‬
‫נעצום עיניים ונספור עד שלוש‬ ‫ואז נקפוץ באמונה‬
‫קדימה! אני קופץ, אני צולל‬
‫אני עמוק מדי‬ ‫אני רוצה להתמלא בריגוש, ללכת לאיבוד בזרם‬
‫אני עמוק מדי, אני רוצה ללכת‬ ‫הנהר עמוק‬
‫הנהר רחב, מי הנהר חיים‬ ‫אז גם אם אטבע וגם אם אשחה, אני קופץ‬
‫קדימה‬
‫אני קופץ, אני צולל‬
‫אני צולל‬
‫להתמלא בריגוש, ללכת לאיבוד בזרם‬ ‫אני עמוק מדי, אני רוצה ללכת‬
‫הנהר עמוק, הנהר רחב‬ ‫מי הנהר חיים‬
‫אז גם אם אטבע וגם אם אשחה, אני קופץ‬
‫אני קופץ, אני צולל‬ ‫אני עמוק מדי‬
‫אני רוצה להתמלא בריגוש, ללכת לאיבוד בזרם‬
‫אני עמוק מדי, אני רוצה ללכת‬ ‫הנהר עמוק, הנהר רחב‬
‫מי הנהר חיים‬ ‫אז גם אם אטבע וגם אם אשחה, אני קופץ!‬
‫אני קופץ, אני צולל‬ ‫אני עמוק מדי, אני רוצה‬
‫להתמלא בריגוש, ללכת לאיבוד בזרם‬ ‫אני עמוק מדי, אני רוצה ללכת‬
‫הנהר עמוק, הנהר רחב‬
‫מי הנהר חיים‬ ‫אז גם אם אטבע וגם אם אשחה, אני קופץ!"‬
‫תתכננו, לוחמים! מיד נתחיל במשחק הדודג'בול!‬
‫קדימה, פרסלי!‬
‫היי! לא יפה!‬
‫סליחה, לא ראיתי אותך.‬
‫אנחנו יכולות לנצח!‬
‫זה בסדר. הכול בסדר.‬
‫היי, כל הכבוד.‬
‫תתמקדי במטרה!‬
‫פרסלי!‬
‫לא!‬
‫וואו.‬
‫אוי, מסכנונת.‬
‫תנסי עם זה.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫זה קר.‬
‫תגידי לי אם את צריכה עוד משהו.‬ ‫-את מלאכית.‬
‫תודה.‬
‫היא ממש שם. לך לבדוק מה שלומה.‬
‫קדימה, אתה יכול.‬ ‫-לא.‬
‫ג'ורג'.‬
‫זה לא כל כך נורא, את יודעת. סליחה.‬ ‫-יש לי שקית אפונה על הפנים, אייברי.‬
‫כן, אבל השיער שלך, תאמיני לי,‬ ‫הוא לא נראה יותר טוב אף פעם.‬
‫באמת?‬
‫לא, בעצם הוא ממש מסולסל וקצת שטוח.‬
‫ג'ורג', בחייך, מה אתה עושה?‬ ‫-אני לא יכול לצאת, שכח מזה.‬
‫תפסיק ללכת. בבקשה.‬
‫עצור!‬
‫אתה לא מבין.‬ ‫אני לעולם לא אהיה הבחור שזוכה בבחורה.‬
‫אני דאקי. מה אפשר להגיד?‬
‫מה? אתה דווקא הבחור המגניב, ג'ורג'.‬
‫אתה הכי מגניב.‬ ‫-אני פראייר.‬
‫אתה צריך לצאת ולזכות בה, אחי.‬ ‫זה הרגע שלך.‬
‫כמו בסרט של ג'ף יוז.‬ ‫-ג'ון יוז.‬
‫בטח, ג'ון יוז.‬ ‫-בדיוק! אתה צריך לעשות לי ג'ון יוז.‬
‫מה?‬
‫תעשה לי ג'ון יוז. מהפך בעריכה.‬
‫נלך לקניון, תקנה לי מעיל עור,‬ ‫אולי ג'ינס עם קרעים,‬
‫משקפי שמש קטלניים. זה עובד תמיד.‬
‫קדימה, תעשה את זה.‬
‫טוב, אני אבדוק מה אני יכול לעשות.‬
‫עכשיו לך לזכות בבחורה.‬
‫זאת הייתה עריכה ממש מהירה.‬
‫"מותק, אני מסור למחשבה‬
‫להתמסר אלייך במתיקות ואהבה‬
‫מותק, אהבתי העדינה תזרום‬
‫מהשמיים הכחולים עד לעומק הים‬
‫חכי רק רגע‬
‫מותק, אני שמח שאת שלי‬
‫את שלי‬
‫מותק, הכוכבים זורחים עלייך‬
‫ובדיוק כמוני, אני בטוח שהם מתים עלייך‬
‫מותק, נלך ביער לטייל‬
‫הציפורים מעל ישירו שיר הלל‬ ‫חכי רק רגע‬
‫מותק, אני שמח שאת שלי‬
‫מאז אותו היום שהפעלת בו את לבי‬
‫מותק, אני מבין‬ ‫שאי אפשר להתגבר עלייך"‬
‫ממש לא.‬
‫בוקר טוב, מחנאים! זהו יום שמשי ויפה.‬
‫כולם לקום עכשיו! כולם על הרגליים!‬ ‫בואו נתחיל את המסיבה הזאת!‬
‫תחרות הספורט הימי של אחר הצהריים נדחתה‬ ‫עקב… אבל אנחנו ננקה.‬
‫הערה: הצ'ילי החריף של השפית ליסה‬ ‫לא יהיה בתפריט השבוע.‬
‫"העברתי‬
‫זמן רב כל כך בסבל‬
‫השקרים היו כה טבעיים"‬
‫איזה יופי.‬
‫סליחה, סתם טיילתי פה.‬
‫לא התכוונתי…‬ ‫-לא, אין בעיה.‬
‫חשבתי לבוא לראות את הזריחה.‬
‫למען האמת,‬ ‫ג'ורג' קצת עליז מדי בשבילי בבקרים.‬
‫כן.‬
‫זה היה משהו שאתה כתבת?‬
‫סתם משהו שאני עובד עליו.‬
‫אז אתה גם מר בלונטסטי וגם מנגן בגיטרה.‬
‫די מרשים.‬
‫טוב, אז אני פה כדי לכתוב שירי זריחה נוגים.‬ ‫מה התירוץ שלך?‬
‫זה עניין קצת אישי,‬ ‫אבל אם אתה רוצה, אתה יכול לבוא איתי.‬
‫לוותר על טיול מסתורי?‬
‫בואי נלך על זה.‬
‫ממש פה.‬
‫את לוקחת אותי לאיזה מחבוא סודי?‬
‫בערך.‬
‫אני צריך לדאוג?‬ ‫-לא.‬
‫בסדר, רק וידאתי.‬
‫את יודעת, די התפרסמתי במחנה,‬
‫אז אם איעלם פתאום, אנשים יחפשו אותי.‬
‫בסדר.‬
‫באמת?‬
‫וואו.‬
‫די מדהים, מה?‬
‫אני באה הנה בכל שנה.‬
‫זה פחות או יותר המקום האהוב עליי בעולם.‬
‫אני מבין למה.‬
‫כשהייתי קטנה…‬
‫אמא שלי חלתה.‬
‫אז אבא שלי ואני רצינו ליצור מקום‬
‫קסום בשבילה,‬ ‫לימים שבהם היא לא תהיה בבית החולים.‬
‫יצרנו את המקום הזה.‬
‫אמא שלי הכי אהבה את הפרפרים.‬ ‫עכשיו יש קצת פרפרים,‬
‫אבל אם תחזור באביב,‬ ‫אני אומרת לך, אתה לא תאמין.‬
‫עברו כמעט 11 שנים, אתה יודע.‬
‫אבל היא עדיין פה.‬
‫זה לא מכאיב?‬
‫להיות פה?‬
‫כן.‬
‫בטח, אני מתגעגעת אליה, בכל יום ויום, אבל…‬
‫אני יודעת שזה רק זמני.‬
‫אז תראי אותה שוב?‬ ‫-במאה אחוז.‬
‫מאה אחוז? וואו.‬
‫זאת אומרת, אני לא באמת יודעת את זה, אבל…‬
‫כן, אני פשוט בוחרת להאמין.‬ ‫זה מה שנקרא אמונה, נכון?‬
‫מה איתך?‬
‫מה?‬
‫כן, גם אני.‬
‫כן, רק בחנתי אותך.‬
‫כן, כן.‬
‫טוב, אז איך הלך לי?‬
‫שיחקת אותה, כמובן.‬
‫את באמת די מושלמת, מה?‬
‫לא.‬
‫לא, אני לא.‬
‫זה בסדר, את יכולה להודות בזה.‬ ‫-לא, אני לא יכולה, כי אני לא.‬
‫תשמע, למען האמת, ואני יודעת‬ ‫שלא התכוונת לשום דבר רע או משהו כזה…‬
‫אני שונאת את המילה הזאת.‬
‫אתה יודע, "מושלמת", זה פשוט לא אפשרי.‬
‫אני שמה לב שאני עושה משהו‬ ‫שאני יודעת שאני אמורה לא לעשות,‬
‫כאילו, אני מנסה להיות‬ ‫מי שכולם מצפים שאהיה, וזה מתיש.‬
‫כן, לא התכוונתי לזה.‬
‫אני יודעת.‬
‫פשוט נדמה לי שכבר הבנת הכול.‬
‫"הרוח זזה‬ ‫אבל אני דוממת‬
‫חיי הם דפים שמחכים להתמלא‬
‫הלב מלא תקווה‬ ‫הראש מלא חלומות‬
‫אבל השינוי קשה מכפי שהוא נראה‬
‫יש לי תחושה שאני מחפשת סיבה‬
‫משוטטת בלילה כדי למצוא את מקומי בעולם‬
‫את מקומי בעולם‬
‫אין לי על מה להישען‬
‫אני צריכה את אורך‬ ‫שיעזור לי למצוא את מקומי בעולם‬
‫את מקומי בעולם‬
‫אם מיליוני אנשים כורעים ברך‬
‫בין הרבים, האם תשמעי אותי?‬
‫האם תשמעי אותי שואל לאן אני שייך?‬
‫האם יש חזון שאומר שהוא שלי?‬
‫תראי לי‬
‫אני מחפש סיבה‬
‫משוטטת בלילה כדי למצוא את מקומי בעולם‬
‫את מקומי בעולם‬
‫אין לי על מה להישען‬ ‫אני צריך את אורך‬
‫שיעזור לי למצוא את מקומי בעולם‬
‫את מקומי בעולם‬
‫מחפשת סיבה‬
‫משוטט בלילה כדי למצוא את מקומי בעולם‬
‫את מקומי בעולם‬
‫אין לי על מה להישען‬
‫אני צריכה את אורך‬ ‫שיעזור לי למצוא את מקומי בעולם‬
‫את מקומי בעולם"‬
‫את רואה?‬
‫צדקתי.‬
‫את מושלמת.‬
‫אז איפה אמרת שאתה גר? אתה יודע, אחרי הקיץ?‬
‫אני גר בניו יורק, עם אחי הגדול.‬
‫אנחנו קרובים מאוד. יש לי מזל שיש לי אותו.‬
‫חשבתי שאמרת שאתה מפילדלפיה.‬
‫אוי, לא. הסתבכת.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אני מת על ריח של פיינטבול בבוקר!‬
‫אבא שלך ממש בקטע.‬ ‫-כן, והתפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫המפסיד יוצא! הקבוצה שתשרוד תהיה המנצחת!‬
‫טוב, דיוויד, אתה מבין שהם ילדים, נכון?‬
‫אני יודע.‬ ‫-בסדר.‬
‫צ'ארלי, בלי יריות בראש!‬
‫ותזכרו! שימו לב לשעה שש שלכם!‬
‫אבל לא ל-666!‬
‫לא, "שש" זה הגב, כי 12 זה…‬
‫אני ממש מקווה שאתה יודע להשתמש בדבר הזה.‬
‫לא לשטן!‬ ‫-לא, זה בכלל לא מושג דתי.‬
‫בסדר, הבנתי.‬
‫צאו!‬
‫זוזו!‬ ‫-ישו אוהב אתכם!‬
‫זוזו!‬
‫כן! נקטול את כולם!‬
‫צ'ארלי ממש מתלהב.‬ ‫-כן, צריך להתקשר להורים שלו.‬
‫טוב, שליחים, תקשיבו לי. זה רגע האמת.‬
‫צאו לשטח, ותעשו כמיטב יכולתכם.‬ ‫אני מאמינה בכם.‬
‫זאת השנה שלנו,‬ ‫כי יש לנו משהו שלהם אין, את ויל.‬
‫אני רוצה שתחסלו קודם כול את הילד החדש.‬ ‫מובן?‬
‫את חושבת שהם מכירים את "אפוקליפסה עכשיו"?‬
‫אפילו אני לא יודעת מה זה, דיוויד.‬
‫מי אנחנו?‬ ‫-אדום לוהט!‬
‫סליחה, לא שמעתי. מי אנחנו?‬
‫ורדס מקסימוס!‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫נשמיד.‬ ‫-כן.‬
‫ידיים!‬
‫מסכות על הפנים.‬
‫כשאגיע לשלוש.‬
‫אחרי…‬ ‫-אחרי שאגיע לשלוש, כן. תודה.‬
‫מכונה ירוקה. אחת, שתיים, שלוש!‬
‫קדימה!‬
‫"אני לא יודע איפה אתם מניחים את ראשכם‬ ‫או איפה הבית שלכם‬
‫אני לא יודע איפה אתם אוכלים‬ ‫או איפה אתם משוחחים בטלפון‬
‫אני לא יודע אם יש לכם טבח,‬ ‫משרת או עוזרת בית‬
‫אני לא יודע אם יש לכם חצר‬ ‫או ערסל בצל‬
‫אני לא יודע אם יש לכם מחסה או מקום מסתור‬
‫אני לא יודע אם אתם גרים עם חברים‬ ‫שאפשר לספר להם סוד‬
‫אני לא יודע אם יש לכם משפחה‬ ‫אם אם אתם נפגשים עם אמא ואבא‬
‫אני לא יודע אם אתם חשים אהבה‬ ‫אבל אני בטוח שהייתם רוצים"‬
‫מה אתה עושה?‬
‫"בואו איתי לבית של אבא שלי‬‫"‬
‫א‬‫ני בכלל לא דואגת.‬
‫"‬‫הבית גדול, ויש בו הרבה מקום‬
‫יש שולחן גדול עם המון מאכלים‬
‫חצר גדולה שאפשר לשחק בה פוטבול‬
‫בית גדול, זה הבית של אבא שלי"‬
‫אני לבד!‬ ‫-כבר לא!‬
‫שמישהו יודיע לגן עדן‬ ‫שלמלאכים האלה יש כנפיים!‬
‫"אני מכירה רק בית גדול עם חדרים לכולם‬
‫אני מכירה רק שטח גדול שאפשר לשחק ולרוץ בו‬
‫אני יודע רק שצריך אהבה, ולי יש משפחה‬
‫אני יודע רק שאתם לבד, אז אולי תבואו איתי?‬
‫קדימה, בואו איתי לבית של אבא שלי‬
‫בואו איתי לבית של אבא שלי‬
‫הבית גדול, ויש בו הרבה מקום‬
‫יש שולחן גדול עם המון מאכלים‬
‫חצר גדולה שאפשר לשחק בה פוטבול‬
‫הבית גדול, זה הבית של אבא שלי"‬
‫זה בטח כאב.‬
‫הנקודות מצטברות, ‬ ‫נראה שמצבם של השליחים לא טוב.‬
‫מה אתה עושה? קום!‬
‫ג'ורג'!‬
‫זה היה הדבר הכי נחמד ומוזר‬ ‫שמישהי עשתה עבורי אי פעם.‬
‫אין בעד מה, ג'ורג'י. בוא נלך.‬ ‫-פיינטבול זה נורא.‬
‫אני יודעת.‬
‫צ'ארלי!‬
‫אני אשפוך עלייך את חמתי!‬
‫אני לא צוחקת, צ'ארלי!‬ ‫-היי, היי.‬
‫מה?‬ ‫-את מבינה שהם ילדים, נכון?‬
‫צ'ארלי!‬
‫זה הסוף שלך. שלוש.‬
‫שתיים.‬
‫אחת!‬
‫למה את לא יורה בי?‬ ‫-למה אתה לא יורה בי?‬
‫אנחנו מוקפים.‬ ‫אם נטען את הנשק ונירה זה בזה, שון ינצח.‬
‫טוב. מה אתה מציע?‬
‫שביתת נשק זמנית?‬
‫בסדר.‬
‫בוא נעשה פה "מר וגברת סמית'".‬
‫כן. כן!‬
‫מה זה אומר?‬
‫מה? אתה יודע, זה סרט. "מר ו…". לא?‬
‫פשוט תזרום איתי, בסדר?‬ ‫-כן. בבקשה.‬
‫לא, ויל, גם הוא שלך. אתה תירה בשניהם.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, שליחים, תפסנו אותם.‬
‫כשאספור עד שלוש. אחת, שתיים, שלוש!‬
‫זה לגמרי לא חוקי!‬
‫תפסיקו! אני בחוץ!‬
‫זה ממש לא בסדר.‬
‫אמרתי לך, ויל, אני תחרותית.‬
‫סליחה, בנים.‬
‫זהו! מלאכי הארגמן ניצחו!‬
‫עושה רושם ששנינו הפסדנו היום.‬ ‫-פשוט תלך.‬
‫יש בי חלק גאה, ויש בי חלק נייטרלי.‬
‫נדמה לי שיש לנו מתח!‬
‫ורדס מקסימוס במקום השני!‬
‫זה התינוק שלי! הוא יצא מהרחם שלי!‬
‫ובמקום השלישי,‬ ‫בפיגור של נקודות ספורות, השליחים הכחולים!‬
‫לא, לא, לא! זה לא קורה.‬
‫מקום שלישי!‬
‫אני מתפלל, אני תורם דם. מה קורה פה?‬
‫אני שליח! טסתי לחוג הארקטי, ובמשך חודשיים‬
‫קפא לי הישבן כדי לחזור הנה,‬ ‫ואנחנו מפסידים?‬
‫הפסדנו לאיזה מישהו, בן דוד של ג'ורג'.‬ ‫מי זה?‬
‫שלום, מר גודזילה.‬ ‫הסוכריה שבפה שלך נראית טעימה.‬
‫אוי, תודה.‬
‫אני אשמור את הסוכריה הזאת.‬
‫"אנחנו מג'מג'מים‬
‫כן, עם אקורד דו‬ ‫ועם לה מינור, עם סול מז'ור‬
‫מחנה אנינופש‬
‫אנחנו במחנה אנינופש"‬
‫בסדר, ניצחת.‬
‫"אנינופש!"‬
‫אנחנו נוראים!‬ ‫-למה? למה אנחנו כל כך גרועים בזה?‬
‫"אנינופש!"‬
‫וואו, אני מתבייש.‬ ‫-גמרתי הכול.‬
‫החיים עוברים די מהר.‬ ‫אם לא עוצרים מדי פעם להסתכל מסביב,‬
‫אפשר לפספס אותם.‬
‫פשוט טוב.‬ ‫-אחי, זה סרט קלאסי.‬
‫יודע מה? המחנה הזה לא כל כך נורא.‬
‫עוד לא ראית כלום.‬
‫אני רוצה לומר רק דבר פשוט אחד.‬
‫אני לא מכירה את כולכם,‬
‫ובטח שלא טוב כמו שהייתי רוצה.‬
‫אבל אלוהים מכיר אתכם.‬
‫הוא יודע הכול על כל מי שנמצא פה הלילה.‬
‫אני לא יודעת המון, אבל זאת אני יודעת.‬
‫הוא מעריץ שלכם.‬
‫אני לא יודע המון.‬
‫אבל אני…‬
‫אבל זאת אני יודע.‬
‫כשראיתי את ג'ורג' עף כמו סופרמן‬ ‫בניסיון להציל מישהי,‬
‫זה היה…‬
‫זה היה די מגניב, בנאדם.‬
‫די מגניב.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫טוב, אני לא יודע המון, אבל זאת אני יודע.‬
‫זה השבוע האחרון‬ ‫של הקיץ ה-24 שלנו במחנה אנינופש.‬
‫כמו שאשתי נהגה לומר, אלוהים זומם משהו.‬
‫הוא זומם משהו טוב.‬
‫הוא זומם משהו מדהים.‬
‫זאת אני יודע.‬
‫אמרתי את זה לעצמי כבר די הרבה פעמים.‬
‫ו… אמ…‬
‫המילים האלה חשובות לי,‬ ‫אז חשבתי שאולי כדאי לחלוק אותן.‬
‫"כי אנוכי ידעתי את המחשבות‬ ‫אשר אנוכי חושב עליכם, נאום ה'.‬
‫מחשבות שלום,‬
‫ולא רעה,‬
‫לתת לכם אחרית…‬
‫ותקווה."‬
‫אני לא יודעת הרבה.‬
‫אבל זאת אני יודעת.‬
‫"האל שלנו הוא אל אדיר‬ ‫הוא מולך בשמיים שממעל‬
‫בתבונה, עוצמה ואהבה‬
‫האל שלנו הוא אל אדיר‬
‫הוא מולך בשמיים שממעל‬
‫בתבונה, עוצמה ואהבה‬ ‫האל שלנו הוא אל אדיר‬
‫הוא מולך בשמיים שממעל‬
‫בתבונה, עוצמה ואהבה‬ ‫האל שלנו הוא אל אדיר‬
‫הוא מולך בשמיים שממעל‬
‫בתבונה, עוצמה ואהבה‬ ‫האל שלנו הוא אל אדיר‬
‫ער לגמרי כשהעולם ישן‬
‫פוחד ממה שעלול להופיע בחלום‬
‫אף אחד, אף אחד לא רואה אותך‬ ‫אף אחד, אף אחד לא יאמין לך‬
‫בכל יום את מנסה לאסוף את השברים‬
‫את הזיכרונות שמשום לא עוזבים אותך‬
‫אף אחד, אף אחד לא רואה אותך‬ ‫אף אחד, אף אחד לא יאמין לך‬
‫רק אלוהים יודע מה עברת‬
‫רק אלוהים יודע מה אומרים עלייך‬
‫רק אלוהים יודע איך זה הורג אותך‬ ‫האם יש אהבה ש…‬
‫האל שלנו…‬
‫רק אלוהים יודע מה עברת‬
‫רק אלוהים יודע מה אומרים עלייך‬
‫רק אלוהים יודע איך זה הורג אותך‬
‫האם יש אהבה שרק אלוהים מכיר?‬
‫רק אלוהים יודע מה עברת‬
‫רק אלוהים יודע מה אומרים עלייך‬
‫רק אלוהים מכיר אותך באמת‬ ‫האם יש אהבה שרק אלוהים מכיר?‬
‫אלוהים הוא אל אדיר‬ ‫הוא מולך בשמיים שממעל‬
‫בתבונה, עוצמה ואהבה‬ ‫האל שלנו הוא אל אדיר"‬
‫מה שאמרת על ג'ורג' היה ממש מגניב לדעתי.‬
‫נדמה לי שזה מצא חן גם בעיני פרסלי.‬ ‫היא אהבה את מה שאמרת.‬
‫איך כל זה גורם לך להרגיש?‬ ‫אני יודעת שזה יכול להיות מוגזם.‬
‫היה מדהים.‬
‫באמת?‬
‫לא יודע.‬
‫עבר פשוט המון זמן‬
‫מאז שהרגשתי כל כך…‬
‫מחובר.‬
‫כאילו שאני חלק ממשהו יותר גדול.‬
‫את מבינה?‬
‫כן, מבינה לגמרי.‬
‫אייברי…‬ ‫-ויל…‬
‫סליחה.‬ ‫-את ראשונה.‬
‫אתה יכול לחכות שתי שניות?‬ ‫יש לי משהו בשבילך.‬
‫כן, בטח.‬ ‫-שתי שניות, בסדר?‬
‫סליחה.‬
‫נו, כבר. פשוט תגיד לה את האמת.‬
‫אני…‬
‫רציתי לתת לך את התמונה הזאת.‬
‫אתה לא חייב לשמור אותה אם זה מוזר מדי.‬
‫לא יודעת, זאת תמונה יפה.‬
‫אייברי, אני…‬
‫כן?‬
‫תודה.‬
‫כן, אין בעיה.‬
‫אז נתראה מחר.‬ ‫-כן, נתראה מחר.‬
‫נתראה מחר.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב.‬
‫שלום, קריסטין.‬ ‫-שלום, ויל.‬
‫היי, חתיך. מה שלום אייברי?‬
‫היא נתנה לי משהו.‬
‫אני נראה פה טוב, בנאדם. אפשר לגנוב אותה?‬
‫לא, אי אפשר.‬
‫ויל, זה בשבילך.‬
‫תודה.‬
‫וואו, אלה ההורים שלך?‬
‫כן.‬
‫אפשר לראות?‬
‫בטח.‬
‫אתה נראה בדיוק כמו אבא שלך.‬ ‫-מה?‬
‫כן.‬ ‫-באמת?‬
‫אבל שיער הפנים שלך עדין.‬ ‫-שיער פנים…‬
‫ויל, אמא שלך יפהפייה.‬
‫נכון.‬
‫אתה יודע, ההורים שלך היו מתגאים בך מאוד.‬
‫הם היו שמחים שאני פה.‬
‫פשוט חשבתי שמגיע לרגע הזה פסקול נוגע ללב.‬ ‫הוא היה ממש רגיש.‬
‫נחמד, ג'ורג'.‬
‫אתה יודע מה יכול להיות נוגע ללב?‬ ‫אם תאסוף את התחתונים שלך.‬
‫אמא, בחייך. רק עכשיו לבשתי אותם.‬ ‫את מצפה שאסדר את החדר שלי גם במחנה?‬
‫למה כל כך מסריח פה?‬ ‫-כניסה לבנים בלבד.‬
‫סירחון של בנים שפשוט נדבק אלייך.‬
‫יש להם ריח של זקנים, נכון?‬ ‫-זה הריח של התחתונים שלך.‬
‫כמה זמן לבשת אותם?‬ ‫-אלה מכנסיים.‬
‫מצאתי.‬
‫אין מצב.‬
‫בסדר, מחנאים,‬ ‫הגיע הזמן לעדכון על משחקי המלחמה.‬
‫במקום הראשון, השליחים הכחולים.‬
‫במקום השני, המלאכים,‬ ‫ובמקום השלישי, ורדס מקסימוס.‬
‫אל תתייאשו, ממקורות גבוהים נמסר לי‬
‫שתחרות הכישרונות‬ ‫שתיערך הלילה תשנה את התמונה.‬
‫תחממו את כדורי הלהטוטנים,‬
‫תצחצחו את נעלי הסטפס, ובואו נחולל קסמים!‬
‫בסדר, מפלצות ורדס מקסימוס,‬
‫היום הוא היום. ואם כולנו נעשה את העבודה,‬ ‫אני חושב שדמעות יישפכו,‬
‫לסתות ינשרו,‬
‫ומיתרי הלב ייצבטו.‬
‫לא הגענו עד פה כדי להיות "בסדר" וזהו.‬
‫אנחנו חייבים להיות…‬ ‫-אגדיים.‬
‫מה שהוא אמר.‬
‫מחיאות כפיים למנהיגנו האמיץ,‬ ‫שהרכיב את כל השטות הזאת.‬
‫בסדר, אנחנו צוות,‬ ‫אבל כן, אני המנהיג. תודה על ההכרה.‬
‫טוב, חבר'ה, בואו נתחיל.‬
‫אני נרגש.‬
‫יהיה נחמד אם סוף סוף תהיה קצת תחרות‬ ‫בתחרות הכישרונות.‬
‫כן, כן. זאת חזרה סגורה, שון.‬ ‫-אני יודע.‬
‫אבל שמעתי שהילד החדש‬ ‫ימלא חלק חשוב בהופעה שלכם השנה.‬
‫אז רציתי לבקר‬ ‫ולתת לכם כמה עצות. ויל, יש לך דקה?‬
‫לא, אנחנו צריכים להמשיך בחזרה.‬ ‫-זה בסדר.‬
‫שון, אם זה קשור לפיינטבול, סליחה, פשוט…‬
‫זה בסדר. אתה לא יכול לשנות את מי שאתה.‬
‫אני מבין.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫כאילו, את מי שאתה באמת.‬
‫ויל הוקינס.‬
‫השחתת רכוש,‬
‫הפרת הסדר הציבורי, חריגה משעות העוצר.‬
‫גניבת רכב?‬
‫שיקרת.‬
‫אתה בסך הכול תרמית אחת גדולה.‬
‫ואתה חייב לספר לאייברי.‬
‫אחרת אני אספר לה.‬
‫תקשיב…‬
‫אני מנסה לעשות את הדבר הנכון.‬
‫כן.‬
‫בטח.‬
‫תמשיכו לעבוד קשה.‬
‫היי!‬
‫היי, ג'ורג'.‬
‫בסדר.‬ ‫-‬‫ראיתן את ויל?‬
‫למה? מה קרה?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫ניסינו לעשות חזרה,‬ ‫ואז שון בא ואמר לוויל משהו,‬
‫ואז ויל פשוט הלך.‬ ‫-רגע, שון? מה שון אמר?‬
‫אין לי מושג.‬
‫טוב, בוא נלך לברר.‬
‫בואו.‬
‫- ג'ורג' -‬
‫אני לא רוצה להיות זה שמספר לכם…‬
‫ויל הוא לא מי שהוא אומר שהוא.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫תשאלי את בן הדוד שלו.‬
‫שש שנים, שבעה בתי ספר, עשרים ושניים בתים.‬
‫אתה לא יכול לשנות את מי שאתה. אני מבין.‬ ‫-ההורים שלך היו מתגאים בך.‬
‫השחתת רכוש, הפרת סדר.‬
‫אני לא יודע אם היא בקטע של גניבת ניידות.‬
‫אני פשוט בוחרת להאמין.‬ ‫זה מה שנקרא אמונה, נכון?‬
‫אתה בסך הכול תרמית אחת גדולה.‬
‫אני מצטער, אבל זאת האמת.‬
‫הוא משקר לך. את חייבת להאמין לי.‬
‫אתה ממש אמיץ.‬
‫תמיד צריך תוכנית יציאה.‬
‫ויל.‬
‫אבא!‬ ‫-היי, מותק.‬
‫אפשר לקבל את המפתחות?‬ ‫-לאן את נוסעת?‬
‫שון אמר משהו לוויל, כנראה.‬
‫אני לא יודעת מה הוא אמר,‬ ‫אבל בדקתי בבקתה שלו.‬
‫כל הדברים שלו נעלמו, וגם הוא.‬
‫אני אלך לחפש אותו.‬ ‫-לא.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫אני חושבת שהוא ניסה‬ ‫להגיד לי משהו אתמול בערב,‬
‫ואני לא יודעת, אבל נדמה לי‬ ‫שאם אני אלך הוא יקשיב לי.‬
‫בבקשה, אתה חייב לבטוח בי.‬
‫ויל.‬
‫ויל, בחייך, לאן אתה הולך?‬
‫תשמע, אני יודעת הכול, בסדר? או לפחות חלק.‬
‫זה לא משנה שום דבר.‬ ‫אתה מוכן להיכנס למכונית?‬
‫אפשר לדבר על זה.‬ ‫-אין על מה לדבר.‬
‫אז מה? פשוט תברח?‬
‫זה אתה? זה ויל האמיתי?‬ ‫-אין לי אף אחד, אייברי.‬
‫אין לי אבא שיטפל בי, ואין לי גן קסום.‬
‫זה לא היה הוגן.‬
‫נכון, זה לא הוגן.‬
‫זה לא הוגן שההורים שלי נקרעו ממני.‬
‫שלא יכולתי להגיד להם רק עוד פעם אחת…‬
‫את לא יודעת עליי כלום.‬ ‫אז אל תעמידי פנים שאת יודעת או שאכפת לך.‬
‫למה נדמה לך שאני עומדת פה?‬
‫אני לא יודע, תגידי לי.‬ ‫-כי אכפת לי!‬
‫כי אתה אהוב מאוד.‬ ‫-על ידי מי? על ידי אלוהים?‬
‫כן!‬
‫אז איפה הוא היה? איפה הוא היה?‬
‫הוא לא לקח אותי באותו לילה.‬ ‫הוא השאיר אותי פה.‬
‫הוא לא היה לצדי באותו לילה,‬ ‫ולא היה לצדי מאז.‬
‫איזה מין אלוהים הוא?‬
‫תגידי לי.‬
‫יודעת מה? זה בסדר. אני בסדר. טוב?‬
‫אתה לא תאמין לי כשאגיד לך את זה,‬ ‫אבל אני צריכה ש…‬
‫אני לא צריך שתתקני אותי, אייברי.‬
‫אני לא מנסה לתקן אותך, ויל.‬ ‫-כן, בטח.‬
‫בסדר, אז תסתכל עליי. תסתכל עליי מיד,‬
‫ותגיד לי שלכל זה לא הייתה שום משמעות.‬ ‫-תזוזי מדרכי.‬
‫אני לא יכולה! כי אתה לא יכול‬ ‫להסתכל עליי ולהגיד את זה.‬
‫כי אתה יודע שזה לא נכון!‬ ‫-לא הייתה לזה שום משמעות.‬
‫מה?‬
‫לשום דבר.‬
‫אני יכול ללכת?‬
‫כן, אתה יכול ללכת.‬
‫דרך אגב, אתה לא שקרן טוב כמו שנדמה לך.‬
‫עברתי זמן רב כל כך בסבל‬
‫השקרים היו כה טבעיים‬
‫האמת כואבת, והאמת היא‬
‫שפגעתי רק בעצמי‬
‫אני חייב לחזור‬ ‫אני חייב, עכשיו‬
‫כי נדמה לי שאני יודע‬
‫שלכאן אני שייך‬
‫נראה שחיפשתי מאז ומעולם‬
‫כאילו שלכל אורך הדרך ידעתי‬
‫שהאהבה היא התשובה בים השאלות‬
‫כל דאגותיי נעלמו‬
‫לכאן אני שייך‬
‫נאחזתי כל כך חזק‬
‫ועכשיו את נאחזת בי‬
‫לראשונה מזה זמן רב‬
‫אני מרגיש בבית, סוף סוף‬
‫כשאני עומד פה עכשיו‬
‫אני יודע, אני בטוח‬
‫לכאן אני שייך‬
‫נראה שחיפשתי מאז ומעולם‬
‫כאילו שלכל אורך הדרך ידעתי‬
‫שהאהבה היא התשובה בים השאלות‬
‫כל דאגותיי נעלמו‬
‫לכאן‬
‫לכאן אני שייך‬
‫לכאן אני שייך"‬
‫ברוכית הבאים לתחרות הכישרונות!‬
‫וואו, קריסטין, אני מסתכל על המספרים,‬ ‫ואחרי הביצוע הזה,‬
‫השליחים הכחולים כבר ביתרון גדול.‬
‫זה הסוף שלנו.‬
‫עשית כמיטב יכולתך, בסדר?‬ ‫יהיה בסדר. יהיה כיף‬‫, בסדר?‬
‫אני יודעת.‬
‫מצאת אותו?‬
‫כן.‬
‫כן, לא, מצאתי אותו.‬ ‫-רגע, מה קורה פה? את בסדר?‬
‫היא… ג'ורג', היא…‬ ‫-ניסיתי.‬
‫אני לא חושבת שהוא יחזור.‬
‫אבל זה עוד לא נגמר! יש לנו‬ ‫עוד הופעה אחת, של ורדס מקסימוס!‬
‫כן, הנה התינוק שלי, ג'ורג'!‬ ‫זה אמור להיות אגדי!‬
‫תראה להם מה זה.‬ ‫-תודה, אמא.‬
‫שיקרתי.‬
‫מה?‬
‫הייתה לזה משמעות. הכי גדולה.‬
‫להכול.‬
‫תודה שבאת לחפש אותי.‬
‫תודה שחזרת.‬
‫סליחה ש…‬
‫המעריצים מחכים לך.‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה צריך ללכת.‬ ‫-בסדר.‬
‫לך!‬
‫"לא דמיינתי שאהיה פה‬
‫לא יכולתי לתכנן את זה או לארגן את זה‬
‫לא האמנתי כשאמרתי‬
‫הכול עומד להשתנות‬
‫אני מתמודד עם כל פחדיי‬
‫שום דבר לא יעצור אותי‬ ‫הייתי צריך בסך הכול קצת אהבה‬
‫לעולם לא אהיה כפי שהייתי‬ ‫אני בדיוק, בדיוק איפה שאני רוצה להיות‬
‫אני לא רוצה לעזוב לעולם‬
‫אין שום דבר יותר טוב‬
‫אנחנו מרגישים טוב‬ ‫רוקדים לפי הקצב של הכיף של החיים, ביחד‬
‫הכי טוב אי פעם‬
‫אין שום דבר יותר טוב‬ ‫יצאנו אל האור‬
‫רוקדים לפי הקצב של הכיף של החיים‬
‫הכי טוב אי פעם!‬
‫מתחת לכוכבים, אהבת האל מאירה אותנו‬
‫השמיים לא היו כה בהירים מעולם‬
‫זה כל העניין בחיים‬
‫כאן מצאתי את עצמי‬
‫הכי טוב אי פעם‬ ‫אנחנו מרגישים טוב‬
‫רוקדים לפי הקצב של הכיף של החיים, ביחד‬
‫הכי טוב אי פעם‬
‫אין שום דבר יותר טוב‬ ‫יצאנו אל האור‬
‫רוקדים לפי הקצב של הכיף של החיים‬
‫הכי טוב אי פעם‬
‫הכי טוב אי פעם"‬
‫התחרות השבוע הייתה עזה,‬ ‫ממש עד לרגע האחרון.‬
‫אני רוצה לומר שאני גאה בכולכם.‬ ‫אבל בסופו של דבר, קריסטין,‬
‫רק קבוצה אחת יכולה להיות בפסגה. מי אלה?‬
‫ורדס מקסימוס!‬
‫- ורדס מקסימוס - 345 -‬
‫הכול בסדר.‬
‫בוקר טוב, מחנאים! זהו יום שמשי ויפה!‬
‫כולם לקום עכשיו! כולם על הרגליים!‬
‫בואו נתחיל את המסיבה הזאת!‬
‫השבוע הזה היה שונה מכל שבוע אחר.‬
‫היום תיקחו איתכם הביתה‬ ‫חברויות שיימשכו כל חייכם.‬
‫זכרו שאתם לא נפרדים היום לשלום,‬ ‫היום אתם אומרים "להתראות".‬
‫צאו לעולם, לעולם הגדול והנפלא,‬ ‫ותחוללו קסמים.‬
‫רציתי רק לברך אותך. שיחקת אותה.‬
‫תודה, בנאדם. זה חשוב לי.‬
‫מגיע לך.‬
‫אתה יכול.‬
‫אפשר לדבר איתך?‬ ‫-כן. מה קורה?‬
‫רציתי רק להגיד שאני מצטער.‬
‫לא היית היחיד שניסה להרשים אנשים.‬
‫אל תדאג, בנאדם. הכול בסדר.‬
‫כן, אבל בשנה הבאה, אתה תפסיד.‬
‫עוד נראה.‬
‫להתראות!‬ ‫-נתראה, חבר.‬
‫היי, אתה.‬ ‫-היי. אפשר לשבת פה?‬
‫בבקשה.‬
‫אז תחזור בשנה הבאה או מה?‬
‫תלוי. את תהיי פה?‬
‫כן.‬
‫אז הסיכוי לא רע.‬
‫היי.‬
‫אני…‬
‫הנה.‬
‫איזה יופי, ג'ורג'.‬
‫יש בפנים 365 מכתבים אלייך.‬ ‫כתבתי אותם כל השנה האחרונה,‬
‫אבל נדמה לי שמבחינת…‬
‫סליחה.‬
‫פשוט…‬
‫החיים עוברים די מהר.‬
‫אם לא עוצרים מדי פעם להסתכל מסביב,‬ ‫אפשר לפספס אותם.‬
‫זה מהסרט האהוב עליי, "שמתי ברז למורה".‬
‫וואו, יום אחד אני אתחתן איתך,‬ ‫פרסלי אליזבת' בורסקי.‬
‫לא אם אני אתחתן איתך קודם,‬ ‫ג'ורג' מונטגומרי טנלה.‬
‫קח.‬
‫להתראות.‬
‫היא נתנה לי את המספר שלה.‬
‫אלוהים. לשלוח לה אמוג'י? זה עניין?‬
‫אז מה יקרה עכשיו?‬
‫אני לא יודע. אני צריך להחליט מה לעשות.‬
‫אני אתגעגע אליך, בנאדם.‬ ‫-גם אני אתגעגע אליך.‬
‫היי, אתם מוכנים ללכת הביתה?‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ויל, אני ממש אשמח אם תבוא לגור איתנו.‬
‫זאת אומרת, אם אתה רוצה.‬
‫את רצינית?‬ ‫-אז אנחנו באמת בני דודים?‬
‫לא. אתם אחים.‬
‫כן!‬
‫כן! תודה.‬
‫אוי, אלוהים! תודה רבה.‬
‫"סוף סוף מצאתי מקום להיות אני‬
‫סוף סוף אני יודעת שאני לא סתם טובה מספיק‬
‫מותק, לרגע לא היה ספק‬
‫הכול עומד להשתנות‬
‫הייתי צריך לשחרר ופשוט להיות‬
‫אלוהים יודע שגם אני‬
‫היינו צריכים רק קצת אהבה‬
‫לעולם לא נהיה כפי שהיינו‬
‫בדיוק, בדיוק איפה שאני רוצה להיות‬
‫אני לא רוצה לעזוב לעולם‬
‫בדיוק, בדיוק איפה שאני רוצה להיות‬
‫אני לא רוצה לעזוב לעולם‬
‫אין שום דבר, אין שום דבר‬
‫אין שום דבר יותר טוב‬
‫אנחנו מרגישים טוב‬ ‫רוקדים לפי הקצב‬
‫של הכיף של החיים, ביחד‬
‫הכי טוב, הכי טוב אי פעם!‬
‫יצאנו אל האור‬ ‫רוקדים לפי הקצב של הכיף של החיים‬
‫הכי טוב אי פעם!‬
‫הכי טוב!‬
‫הכי טוב, הכי טוב אי פעם!"‬
‫תן סימן.‬
‫אני מקווה שיהיה סרטון פספוסים. בסדר?‬
‫"אני לא יודע איפה אתם מניחים את ראשכם‬ ‫או איפה הבית שלכם‬
‫אני לא יודע איפה אתם אוכלים‬ ‫או איפה אתם משוחחים בטלפון‬
‫אני לא יודע אם יש לכם טבח,‬ ‫משרת או עוזרת בית‬
‫אני לא יודע אם יש לכם חצר‬ ‫או ערסל בצל"‬
‫ויל?‬ ‫-אחי.‬
‫"קדימה‬
‫אני לא יודע אם יש לכם מחסה או מקום מסתור‬
‫אני לא יודע אם אתם גרים עם חברים‬ ‫שאפשר לספר להם סוד‬
‫אני לא יודע אם יש לכם משפחה‬ ‫אם אם אתם נפגשים עם אמא ואבא‬
‫אני לא יודע אם אתם חשים אהבה‬ ‫אבל אני בטוח שהייתם רוצים‬
‫בואו איתי לבית של אבא שלי‬
‫הבית גדול, ויש בו הרבה מקום‬
‫יש שולחן גדול עם המון מאכלים‬
‫חצר גדולה שאפשר לשחק בה פוטבול‬ ‫טאצ'דאון!‬
‫בית גדול, זה הבית של אבא שלי"‬
‫לא, "אנינופש", כי כולכם לוקחים שבוע…‬
‫לא… רק רגע.‬
‫וכבונוס… אחת, שתיים.‬
‫זה היה לא רע. אני אתחיל שוב.‬
‫עכשיו!‬
‫"אני מכירה רק בית גדול עם חדרים לכולם‬
‫אני מכירה רק שטח גדול שאפשר לשחק ולרוץ בו‬
‫אני יודע רק שצריך אהבה, ולי יש משפחה‬
‫אני יודע רק שאתם לבד, אז אולי תבואו איתי?‬
‫קדימה, בואו איתי לבית של אבא שלי‬
‫הבית גדול, ויש בו הרבה מקום‬
‫יש שולחן גדול עם המון מאכלים‬
‫חצר גדולה שאפשר לשחק בה פוטבול‬ ‫טאצ'דאון!‬
‫בית גדול, זה הבית של אבא שלי"‬
‫קדימה.‬
‫חכה לי. שניהם שלך.‬ ‫-בסדר.‬
‫שניהם בשבילך. יותר חזק.‬
‫זה לא זה.‬ ‫-החצי הראשון היה טוב.‬
‫החצי הראשון היה טוב.‬ ‫-סביר שזה לא יהיה בסרט.‬
‫יש!‬ ‫אני משתתפת במחזמר עם ריקודים. לא ייאמן.‬
‫את רוצה שאירק אותו?‬ ‫-כדאי. מאוד לא מקצועי, קת'רין.‬
‫לא לזוז.‬
‫לא לזוז. צלם.‬
‫אני תמיד על הבלון.‬ ‫כן, שון, כי אני מתה עליו.‬
‫זה לא חלק מהתסריט. אולי נערוך את החלק הזה.‬
‫פרסלי!‬ ‫-זה היה הטייק הכי טוב.‬
‫תיכנסי!‬ ‫-‬‫זה היה הטייק הכי טוב שלי!‬
‫תיכנסי! זה היה האוסקר שלי.‬
‫שון מתנהג בצורה מגעילה ביותר, טייק ראשון.‬
‫אני נראה נורא.‬
‫"בית גדול, זה הבית של אבא שלי‬
‫הבית גדול, ויש בו הרבה מקום‬
‫יש שולחן גדול עם המון מאכלים‬
‫חצר גדולה שאפשר לשחק בה פוטבול‬
‫בית גדול, זה הבית של אבא שלי"‬
‫קלאסיקה.‬
‫זאת דרך אחת לתאר אותה.‬
‫אפשר להתחיל מההתחלה?‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬