Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
První vzpomínka.
Tak to je těžké.
Těch bude hodně.
Jde ti to, Kurtisi!
Skoč, Tome!
- Came, kolik ti je? - Čtyři.
- Kolik ti bude za deset dní? - Pět.
- Všechno nejlepší… - Sfoukni to!
- Ahoj, Tylere. - Čau.
- Jo! - Tak jeď!
- Doleva! - Jo!
Paráda!
Copak to je?
Ty jo! Super!
- Co ty na to? - Žůžo!
To se ti povedlo!
Do toho, Ethane!
Tyler jede!
Jé, já to zvoral!
Dobrá práce, Kurtisi!
No, pěkně sesedáš.
Do toho, Kurtisi, pořád šlapej!
Pěkně, Hannah! Seš třída.
Senza!
No, ty jo, moje první vzpomínka byla…
Ta první byla…
Bylo mi asi tak pět, šest…
- Táta ho koupil na blešáku. - Rodiče ho dovezli z obchodu.
Bylo velký, sotva jsem dosáhl na pedály.
Řídítka jsem měl až nad hlavou.
Bylo mi sedm a změnilo mi to život.
Otevřelo mi to skoro všechny dveře.
DÁREK
STROJ ČASU
KAPITOLA 1 STROJ ČASU
Ahoj.
Moc mi to nejde.
Nemusíš to tu vytrubovat, prostě hopsej.
Nekecal.
- Cože? - Ale nic.
Tak vidíš.
Hezky!
Ty jo, úplně jako Cédric Gracia. Na tomhle zvládneš spoustu triků.
Dám ti kameru.
Jo!
Ukaž.
- Nahrávám to. - I teď?
Jo.
Nazdar.
Hele, počkej. Změním úhel.
Točím to.
Páni!
To je hustý!
Kámo, dals to na jedničku!
To… hezká práce, pokusnej králíčku.
To vypadalo děsivě.
Zírej na to!
Přímo tady!
- Vyměřím to. - Takovej ping-pong.
- Jo, taková rychlost stačí. - Tohle už jsem cejtil.
Až budeš připravenej, odpočítám ti to.
Už jede! Tři, dva, jedna!
Jo!
Zkusíme to támhle?
Jo, to určitě dáme.
Kámen, nůžky, papír.
Střihneme si. Dva ze tří?
- Poraženej jede první. - Vítěz jede první nebo v závěsu?
Poraženej pojede první nebo druhej?
- Asi první. - První.
- Takže poraženej jede první. - Tak jo.
Raz, dva, tři.
Tak jedeme!
- Tyler je první. - Prohrál jsem.
- Čtyři, tři, dva, letíme… - Frčíme, kámo!
Paráda!
Seš dobrej! No vidíte to?
- Tohle bylo fakt senzační! - Šílený. Vážně extrém.
Cíl zaměřen!
Neznělo to studeně?
- Připravenej? Jedeme! Tři, dva, jedna! - Jasný.
Jo!
Nářez! To je ono!
Pěkně.
- Tak to je špica! - Jo, bylo to perfektní.
A teď Whip.
Zkus Butter.
To bylo hustý.
To bude dobrej záběr.
Jo!
Počkej, zůstaň tam!
- Dokázal to i se zlomenou nohou. - Jo!
Koukejte, jak pajdá.
Pajda!
Kulhan. Tak čus.
KAPITOLA 2 UMĚLECKÉ DÍLO
KAŽDÉ DÍTĚ JE UMĚLEC
ALE PROBLÉM JE, JAK JÍM ZŮSTAT I V DOSPĚLOSTI.
PABLO PICASSO
PAS
KAPITOLA 3 CESTOVNÍ PAS
Nádhera.
Myslím, že cestování je velkou součástí kultury bajkerů.
Kořeny jízdy na horských kolech.
Jízdy po terénu, kam běžně nechodíte.
Tak jsme se vydali do Ladákhu v Indii
na hranici Tibetu, Číny a Pákistánu. Skvěle hornatej terén.
Hustý!
Tyhle výlety beru jako obrovskou příležitost se zlepšovat.
Vidět, jak místní berou život v pohodě
i v tak zdánlivě drsném prostředí bylo inspirativní.
Ladákh je výjimečné místo.
Lidé jej obydlují již po 12 000 let.
Možná je Ladákh tak jedinečný
díky rozmanitosti lidí, kteří tu spolu žijí.
Buddhisté, muslimové, hinduisté a nomádi
tu společně sdílejí tuto nehostinnou krajinu po staletí.
Ale mnozí říkají,
že nehostinnost Himálají je to, co nás spojuje.
Celé prostředí je dost…
Uchvacující, to je to slovo.
Obrovský.
- Super. - Vypadá to drsně.
Nikdy předtím jsme tuhle trasu nejely
a nikdo jiný taky vlastně ne.
Támhle by to mohlo bejt bezva!
Bylo fajn být tam spolu. Mohly jsme kecat a měnit si nápady.
Co říkáš na tohle?
Líbí se mi to, je tam víc místa.
- Víc místa na triky. - Jo.
Je to spíš týmový sport.
Pak si to takhle přehodíš na rameno.
Zkusím to.
Moc v pohodě to teda není!
Takhle zvednout na ramena a přehodit.
- Tak jedeme? - Jo.
Byly jsme ve výšce tak 3 300 metrů.
Panebože.
Teď toho rozhodnutí lituju.
Jasně, že jsem zvyklá bejt na horách a tak,
jenomže v Británii, ne v takovym pohoří.
Člověk si připadá malinkej.
Tak jo, deset vteřin.
Devět, osm…
sedm, šest…
pět, čtyři, tři,…
dva, jedna!
Jedem!
Do toho!
- Hustý! - Pěkně!
Jedu.
Super. Vypadá to skvěle.
Je to týmová spolupráce.
- Plácneme si. - Jo.
Obě jsme si sjely trasu, kterou bysme jinde normálně nemohly.
Cítím, že tenhle výlet mi ukázal,
na čem chci u sebe pracovat.
A část z toho vychází z poznání toho,
jak spolu místní lidé komunikují.
Jo, to je ono.
Určitě je to velká životní zkušenost. Dlouho si to ponesu s sebou.
Tak ne!
Byla to úžasná zkušenost a bylo super ji sdílet s lidma,
který jsou stejně nadšený.
Miluju, když se lidi navzájem posouvaj a sami se kolem druhejch vybičujou.
KAPITOLA 4 SNĚNÍ ZA BÍLÉHO DNE
BEND, OREGON
Požeň, Bente! Honem.
Bentley! Hodná holka.
Poběž, Bentley.
Hodná holka.
SHLEDÁNÍ
KAPITOLA 5 SHLEDÁNÍ
Je to jedno z mých oblíbených míst na tomhle výletě.
Jsme tady s partou kámošů.
Jsme tu Buehler, Aggy, Sorge, Nico a já.
Už se kamarádíme hrozně dlouho.
Je to takový shledání.
Je to ten správnej zážitek z Britský Kolumbie.
Prostě bejt tady v těhle horách.
Deset dní, každej den na kole a pak zpátky do pohoda tábora.
Je to…
to, o čem člověk sní. Je tu takový ticho,
který nemůžeš popsat, dokud to nezažiješ.
Jo, táborovej život je…
náročnej. Je mi docela zima. Jsem zvyklej na teplejší počasí.
Vítejte v táboře. Tady spím já a Nico.
Máme společnej stan, půjčil nám ho pan Agassiz.
Teď je tu trochu bordel.
Tady má stan Aggy. Má to tam lepší.
V noci je mu bezva teplo. Ten se má, protože je tady kosa.
Naše důležitý náčiní.
Bugyny ušetřej spoustu času a energie s vejšlapem nahoru.
Ukážu vám tu nejluxusnější část tábora.
Tam spí Sorge. Postavil si stan na to nejnebezpečnější místo.
Tudy by asi přišel medvěd.
Tady máme Aggyho…
v jeho přirozeném prostředí.
Nazdárek.
Vypadá to, že chlapi připravujou saunu.
Bacha!
Jo!
Sorge, to je plážovej den nebo co?
Všechny kluky na tomhle výletě beru jako kámoše.
Kempovaní tady s nima je epický.
Opři se do toho, kámo!
No tak, Garette!
Nemůžu se dočkat deseti dní bez sprchy.
Jízda na kole je vždycky lepší, když ten zážitek s někým sdílíš.
A tahle trasa si sdílení zasloužila.
Jo!
Krutý, ne?
Vypadá to dost šíleně!
Trochu drsný.
- Dost namáhavý. - Dlouhá štreka nahoru.
Buď je člověk fakt ujetej, nebo idiot.
Myslím, že ty seš ujetej.
Dobrý, Kurte?
- Jo, kluci. - Šikula.
Jeď!
Pěkně zvolna, rozjedem to.
Tohle potřebujeme.
Ty jo!
Tohle bylo pěkný, Sorge!
Jo, Sorge, hezky!
Super, kámo.
Naprostá parádička, Garette.
No ty vole!
Tak tohle je hustá trasa.
Jeď, Garette!
Je fakt dobrej.
Jo, Garette.
Tak to byl vážně drsnej sjezd.
Hrozně jsem se bál.
Uvidíme se dole.
Ty jo!
Jo, Nico!
Jo!
Teď Buehler.
Línej purista!
- Jo, kámo! - Super, Sorge!
Hezký, Kurte. A tady je Aggy!
To je fantastický!
- Jsem krapínek nervózní. - Použij mozek a brzdy.
Připravenej?
Andreu volá Aggyho! Můžeš to v pohodě sjet.
Je to fakt bezva.
Jasně, brácho. Uvidíme se dole.
Seš pašák, Aggy!
Paráda, kámo!
Rozjeď to, Aggy!
Jo, to je ono!
Super, kámo!
Jo, Aggy!
Jeď!
Tohle je Agassiz! Jo, kámo!
- Ty vole! - Fakt hustý!
Pomalejš už to nešlo!
- Uvidíme se dole. - Jasně, Nico!
Kam ten Nico jede?
- To vypadá hezky! - Nico!
- Čau, hoši! - Jel jsi jak drak!
To byla špica!
Tak jo, kluci!
Jdeme na to.
A letíme!
Před deseti, 15 lety jsem byl prcek,
kterýmu se o tomhle mohlo jen zdát.
Buehler!
A teď je to realita
a já tady jezdím se svýma hrdinama, který považuju za kámoše.
Jo, hoši!
- Tak na super den v horách. - Pecka!
Máte sprej proti medvědům?
KAPITOLA 6 SENSEI
OBLAST MĚSTA VIRGIN, UTAH
Jako malej jsem sledoval Cama Zinka,
jak jede závod Red Bull Rampage
a připadal mi jako machr, kterým pořád je.
Vidět ty jeho duševní bitvy a to, co musel překonat, mi pomáhá.
Je mým bajkovým vzorem.
Je fakt skvělý, že se můžu motat kolem něj a říkat si: „Kéž bych jezdil taky takhle.
Ale ani náhodou.“
Myslím, že to budeš chtít vyšperkovat,
takže bych to rozjel pomalejš.
Je to legenda. Má spoustu zkušeností
a hodně nám pomáhá.
Je to drsňák. A nikdy nepřestane.
- Jedu! - Do toho, Came!
Jo, Came!
Jaxsona, Toma a Ethana je neuvěřitelný sledovat.
Jsou budoucnost bajkingu.
Hezky pěkně!
Teď ty, Jaxsone. Dáš to.
Rozpoutej peklo.
Panebože!
Ty kráso!
- Rozjeď to. - Jo, Zinku!
To bylo neskutečný!
- Jsi na řadě. - Jasně.
Hej!
To bylo tak ukrutný.
Fakt třída.
Nevím, jestli bych do toho šel,
kdyby Zink tady tak drsně neposouval svoje hranice.
Je to fakt šíleně inspirující.
SENSEI
ÚNIK
KAPITOLA 7 ÚNIK
OKOLÍ VESNICE RETALLACK, BRITSKÁ KOLUMBIE
GRAHAM AGASSIZ
Jo!
KONEC
KAPITOLA 8 KONEC?
Kolo mi přineslo ty nejlepší životní příležitosti.
Dalo mi ty nejlepší vzpomínky.
Výhry v soutěžích, cestování kolem světa.
Kdo by takovej životní styl nechtěl? Bylo to úžasný.
Náš další závodník je Paul Basagoitia, snad to vyslovuji správně.
- Paul Basagoitia! - Zatleskejte mu Paulovi Basagoitiovi!
Je to šílený. Sotva jsem se kvalifikoval. Nikdo mě tu neznal.
A teď jsem vyhrál jeden z největších závodů.
Myslím, že bez ohledu na sport, který by Paul dělal,
by měl na to stát se šampionem.
Dámy a pánové, Paul Basagoitia!
A pak jsem byl v dost divný situaci,…
protože kolo taky způsobilo…
jednu z nejhorších situací v mym životě. V jednu chvíli jsem kolo nesnášel.
Další jezdec na vrcholu trati je Paul Basagoitia.
Chlapík, který během své kariéry vyhrál už tolik soutěží!
Najíždí na step-down, ale udrží ho?
Ale ne!
Nebyl to nejhorší pád v kariéře, myslel jsem si, že jsem v pohodě.
Když jsem spadnul, byl jsem tak nasranej.
Říkal jsem si, že musím vstát a jet to znova, druhej pokus.
Nic mě nebolelo.
Byl jsem v pohodě, než jsem se pokusil pohnout.
A už jsem věděl, že je průser. Nemoh jsem pohnout nohama.
Když na to zpětně vzpomínám…
Prostě šílený, když mě tehdy otevřeli.
Operovali mě deset a půl hodiny,
Hlavou mi proletěla celá patnáctiletá historie na kole.
Vzpomínám si na prvních pár sérií Crankworx a cestování po Evropě.
Všechny ty první triky, co jsem tam dělal.
Jsem nadšenej. Loni jsem sem přijel,
neměl jsem sponzory, nic a vyhrál jsem.
A letos jsem to zopakoval. Nemůžu tomu uvěřit.
Probudil jsem se na JIP…
o deset hodin později. A druhej den jsem se pořád nemohl hejbat.
Ani po půl roce nic. Strávil jsem rok na vozejku.
Ty vole, co se mi to sakra stalo?
Jak ti dneska je?
Trochu líp. Každej den je to čím dál lepší.
Byl jsem na dně. Nesnášel jsem kolo. Všechny jsem je prodal.
Nechtěl jsem se na kolo ani podívat.
Pro mě to byl pocit… Jak se to říká?
…nejistoty. Ohledně sebe samýho.
Pajdal sem se na berlích,
lidi na mě koukali jinak,
s tou lítostí v očích, víš?
ČTYŘI ROKY PO NEHODĚ ZÍSKAL PAUL ZPĚT ČÁST HYBNOSTI V NOHÁCH,
Když seš na špici, všichni tě berou.
Každej z tebe chce kousek. Ale když seš úplně na dně,
tam by tě měli podržet nejvíc a takhle mě podržel Cam.
Už v začátku mě navštěvoval v nemocnici.
A tejdny potom za mnou pravidelně chodil.
Když mě pouštěli, ptal se, jak pomoct.
Vždycky stál při mě a říkal,
že jestli budu chtít znova zkusit sednout na kolo,
bude první, kdo mi pomůže.
OBLAST CRESTED BUTTE, KOLORADO
Když o všechno přijdete, tohle šlapání do pedálů fakt oceníte.
Necítím se jako já.
Když se ráno probudím, hledám hůl a krunýř.
Jenom když si sednu na kolo a jedu, cítím se zase normálně.
Nechápu, proč spousta lidí nadává na elektrokola.
Bez něj bych byl leda zavřenej doma.
Dalo mi svobodu a můžu díky němu jezdit s kámošema.
Za sebe můžu říct, že mi pomohl hlavně čas.
A pak to, že jsem si uvědomil, že nezáleží na tom, jak moc špatná vaše situace je,
vždycky je někdo, kdo je na tom hůř
a kdo se modlí, aby to měl takový, jako ty.
Tím se teď řídím.
Kolo mi dalo obrovskou pokoru.
Svobodu a únik před vším a všemi.
Dalo mi komunitu.
Pár nejlepších kámošů jsem potkal přes kolo.
Pěkně, Sorge!
Je to můj způsob sebevyjádření a kreativity.
Je to takovej divnej stroj času, kdy jsme starší a máme bohatší životy.
Paráda!
Ale je to pořád stejnej pocit jako tehdy.
Je to takovej nádhernej vztah.
Připravenej?
Super, už se držíš! Jeď, jeď!
Jo!
Paráda! Šlapej, Shyi!
Skáču!
Myslím, že je to legrační, teda mimo záznam,
že po tomhle dokumentu už mě nikdy třeba neuviděj jezdit.
A pak je tam prostřih, jak jsme na kolech.
Po tom pádu jsme vytiskli nálepky s hastagem #JezdímzaPaula.
A pak jsme tam přidali hvězdičku
a poznámku s tagem #JezdímsPaulem.
Prostě si užij chvíle s kámošema.
Tenhle životní styl, ta soutěživá stránka…
to netrvá věčně.
Takže tím, že pomáháš ostatním,
ti dojde, že vyhrávání prostě asi není to nejdůležitější.
Jde o to užít si okamžiky s nejlepšíma kámošema.
Co ty na to?
Kamera v akváriu v potoce. Dobrá vychytávka.
- Rok 2005 je tady! - Bude to náš rok!
- Můžeme jet spolu? - Si piš!
Jedem, Kelly.
Páčko.
Překlad titulků: Lucie Mandziuková