Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ensimmäinen muisto?
Hankala kysymys.
LAHJA
Niitä on niin paljon.
Hyvä, Kurtis.
Tee se, Tom.
Kuinka vanha olet? -Neljä.
Kuinka vanha olet kymmenen päivän päästä? -Viisi.
Paljon onnea vaan… -Nopeasti.
Terve, Ty. -Hei.
Jee. -No niin, nyt.
Vasemmalle! -Jee.
Siistiä!
Mikä se on?
Jee!
Mitä tuumit? -Mahtavaa!
Osaat hienosti.
Hyvä, Ethan!
Täältä tulee Tyler.
Mokasin.
Hyvä, Kurtis.
Hallittu alastulo.
Hyvä, jatka polkemista.
Hyvä, Hannah. Sillä lailla.
Hienoa.
Ensimmäinen muistoni on…
Ensimmäinen… -Olin ehkä viisi tai kuusi…
Isä haki sen kirppikseltä. -Vanhemmat ostivat sen marketista.
Yletyin juuri ja juuri polkimille.
Ohjaustanko oli pääni yläpuolella.
Olin seitsemän, ja se muutti elämäni.
Se oli minulle avain kaikkeen.
LAHJA
AIKAKONE
1. LUKU AIKAKONE
Hei.
Olen surkea tässä.
Älä selitä, vaan anna mennä.
Totta puhui.
Mitä? -Ei mitään.
Sillä lailla. Hienoa.
Kuin Cédric Gracia. Osaat jo monta temppua.
Annan kameran sinulle. Jee!
Ole hyvä.
Nauhoittaa. -Pyöriikö se?
Joo. -Hei.
Odota. Vaihdan kuvakulmaa.
Nauhoitus päällä.
Voi ei!
Mitä!
Tuo oli täydellinen.
Hyvää työtä, marsu. -Näytti pelottavalta.
Katso. Tuohon noin. Hittolainen.
Alan suunnitella tätä. -Kuin jotain marsupingistä.
Nopeus kaiketi riittää. -Tunsin tuon.
Kun olet valmis, annan lähtölaskennan.
Hän droppaa. Kolme, kaksi, yksi.
Jee!
Treenataanko tätä?
Valmiina ollaan.
Kivi, paperi, sakset.
Kaksi kolmesta?
Häviäjä ensin. -Voittaja ensin? Vai toisena?
Meneekö häviäjä ensin vai toisena?
Varmaan ekana. -Ekana.
Häviäjän pitää mennä ekana. -Siistiä.
Yksi, kaksi, nyt!
Mentiin.
Tyler ensin. -Hävisin.
Neljä, kolme, kaksi, hep… -Ei kun menoksi.
Jee!
Mahtava. Katsokaas tuota.
Olipa hauskaa. -Hullua. Ihan mieletöntä.
Täysosuma!
Kuulostaako kylmältä?
Valmiina? Droppiin kolme, kaksi, yksi.
Jep.
Jee, beibi! Hauskaa.
Hienoa.
Tosi siistiä. -Huippusiistiä.
Whip.
Butter.
Ihan mieletön.
Hieno pysäytyskuva.
Jee!
Odota. Pysy siinä, älä liiku.
Jalka murtuneena. -Näin on.
Noin hän kävelee.
Puujalka.
Puujalka. Nähdään taas.
2. LUKU PENSSELI
LAPSI ON AINA TAITEILIJA.
MUTTA MITEN PYSYÄ TAITEILIJANA VIELÄ ISONAKIN?
PASSI
3. LUKU PASSI
Mieletöntä.
Tutkimusmatkailu on iso osa maastopyöräilyä.
Koko homman juuret ovat siinä,
että ajetaan maastoissa, joissa ei muuten tulisi kuljettua.
Saavuimme juuri Intian Ladakhiin,
joka on Tiibetin, Kiinan ja Pakistanin rajalla. Hyvin vuoristoinen.
Siistiä!
Otan tällaiset matkat hienona tilaisuutena kehittää itseäni.
Oli innostavaa nähdä paikallisten -
ottavan niin rennosti karuilta näyttävissä oloissa.
Ladakh on erityinen paikka.
Siellä on ollut ihmisasutusta 12 000 vuotta.
Ladakhista tekee ainutlaatuisen varmaan se,
että sen väestö on hyvin monenkirjavaa.
Buddhalaiset, muslimit, hindut ja paimentolaiset -
ovat eläneet vuosisatoja rinta rinnan näissä ankarissa maisemissa.
Mutta monien mielestä -
juuri Himalajan ankaruus on meitä yhdistävä tekijä.
Koko se ympäristö on…
Häkellyttävä kuvaa sitä parhaiten.
Onpa se valtava.
Siistiä. -Ihan tajutonta.
Saadaan ajaa kummallekin uudessa paikassa,
ja vieläpä jossain, missä kukaan ei ole koskaan ajanut.
Tuosta vedetään yli.
Oli hienoa saada hänet mukaan. Voimme jutella ja pallotella ideoita.
Mitä tuosta sanot?
Hyvä ajatus, koska siinä olisi hyvin tilaa.
Tilaa kurvata. Niin on. -Jep.
Tämä on kyllä joukkuelaji.
Alempi tanko olkapäätä vasten.
Kokeillaan.
Ei tunnu kovin tukevalta.
Nosta ilmaan ja laske renkaat maahan.
Joko mennään? -Jep.
Olimme 10 000 jalan eli noin 3 300 metrin korkeudessa.
Jösses!
Kadun tätä päätöstä.
Olen tottunut olemaan vuorilla tai kukkuloilla,
tosin Britanniassa, enkä näin isoilla. Sitä tuntee itsensä pieneksi.
No niin, kymmenen sekuntia.
Yhdeksän, kahdeksan…
seitsemän, kuusi,
viisi, neljä, kolme…
kaksi, yksi.
Dropataan.
Hoitele se!
Olipa mieletöntä. -Hieno!
No niin.
Tuo näytti tosi siistiltä.
Se on hyvin pitkälti yhteispeliä.
Ylävitonen.
Päädyimme ajamaan paikkoihin, joihin ei olisi muuten menty.
Tällä reissulla olen oivaltanut,
mitä haluan itsessäni kehittää.
Se lähtee osin näkemistäni paikallisista,
miten he kommunikoivat.
Sillä lailla.
Ainutlaatuinen kokemus, joka vaikuttaa minuun vielä pitkään.
Ei!
Täällä on opittu paljon. Upeaa jakaa näitä juttuja,
kun väki on niin innoissaan.
Se on mahtavaa, kun kannustetaan toisia ja kaikki yrittävät parhaansa.
4. LUKU PÄIVÄUNI
BEND, OREGON.
Tule, Bent. Tule.
Bentley, hyvä tyttö.
Tänne, Bentley.
Hyvä tyttö.
JÄLLEENNÄKEMINEN
5. LUKU JÄLLEENNÄKEMINEN
Se on yksi lempijutuistani tällä reissulla.
Olemme täällä kaveriporukalla.
Buehler, Aggy, Sorge, Nico ja minä.
Olemme vanhoja ystäviä.
Näemme pitkästä aikaa.
Täällä näkee Brittiläisen Kolumbian parhaat puolet,
kun ollaan täällä vuorilla.
Kymmenen päivää, joka päivä ajoa ja paluu leiriin.
Tästä sitä aina unelmoi.
Täällä on hiljaisuus,
jota ei voi kuvailla, se täytyy kokea.
Leirielämä on…
Täällä on kylmä. Olen tottunut lämpimämpään.
Tervetuloa leiriin. Nicon ja minun teltta.
Lainasimme sen hra Agassizilta.
Täällä on nyt vähän sekaista.
Täällä on Aggy, jolla lienee hienompi kämppä.
Hän pysyy öisin lämpimänä. Hyvä niin, sillä kylmä on.
Tärkeitä työkaluja.
Nämä kärryt säästävät paljon patikointiaikaa ja energiaa.
Näytän teille leirin ylellisimmän osan.
Tuolla on Sorgen nukkumapaikka. Hän valitsi vaarallisimman paikan.
Tuolta se karhu tulee.
Täällä on Aggy…
luonnollisessa ympäristössään.
Hei.
Täällä lämmitetään näköjään saunaa.
Täältä tullaan!
Sorge, rantapäivä vai?
Kaikki nämä tyypit ovat ystäviä.
Leirielämä on yhdessä ihan mieletöntä.
Hakkaahan bassoa.
Voi jestas.
Ihanaa olla yli viikko peseytymättä.
Pyöräily on aina hauskempaa yhdessä.
Ja tämä paikka oli pakko kokea yhdessä.
Tajuton paikka.
Käsittämätön näky.
Tosin muhkurainen.
Urheilullista menoa. -Pitkä on polku.
Olet tosi kovanaama tai sitten idiootti.
Veikkaan kovanaamaa.
Niin, Kurt?
Hyvä, jätkät. -Sillä lailla.
Anna mennä.
Kivasti droppaa.
Kunnon kamaa.
Ei!
Hyvä, Sorge. Hienoa menoa.
Huippua, Sorge!
Hyvä, pojat.
Oikein hienoa, Garett.
Mahtavaa!
Mieletön reitti.
Hyvä, Garett.
Hän on hyvä.
Hyvä, Garett.
Kunnon menoa.
Pelotti ihan sikana.
Pojat, nähdään pohjalla.
Jee!
Hyvä, Nico.
Hienoa, Buehler.
Täydellistä.
Juuri noin. -Hyvä, Sorge.
Hyvä, Kurt. Sitten Aggy.
Jestas. Eikä!
Jännittää. -Käytä aivoja ja jarruja.
No niin, kamu.
Andreu kutsuu Aggya. Nyt voi mennä.
Tosi hauska reitti!
Hitto joo. Kohta nähdään.
Hyvä, Aggy!
Anna mennä.
Vauhtia, Aggy.
Sieltä sinä tulet.
Hyvä.
Hyvä, Aggy.
Anna palaa!
Hei, Agassiz! Hienoa!
Jätkä. -Kunnon menoa!
Ei voinut yhtään hidastaa.
Pohjalla nähdään. -Nico.
Minne Nico menee?
Hitto, kun näyttää hyvältä. -Hyvä.
Hyvä! -Olit tosi nopea.
Ihan sairasta!
Hyvä, pojat.
Hitto vieköön, jätkät.
Täältä tullaan.
Hullua, että 15 vuotta sitten -
olin pikku jässikkä, ja tämä oli unelma.
Hyvä, Buehler.
Ja nyt se on totta.
Saan ajaa sankareideni kanssa ja kutsua heitä ystäviksi.
Hyvä, jätkät.
Hyvä päivä vuorilla. -Mahtava.
Onko teillä karhusuihketta?
6. LUKU MESTARI
Katsoin nuorempana videoilta Cam Zinkin ajoa -
Rampagessa, kun en itse ollut mukana.
Pidin häntä mestarina ja pidän yhä.
Se auttaa, kun näkee, miten hän voittaa henkiset taistelut.
Hän on innoittajani.
On tosi siistiä, kun voi katsoa häntä täällä -
ja toivoa pystyvänsä samaan. Mutta ei ikinä.
Kannattaa varmaan vähän hypätä,
eli sinuna vähän hidastaisin huipulla.
Hän on legenda. Hän on tosi kokenut ja auttaa meitä paljon.
Hän on siisti heppu. Eikä hän lopeta koskaan.
Menen. -Anna palaa, Zink.
Hyvä, Cam!
Jaxsonia, Tomia ja Ethania -
on uskomatonta katsoa. Heillä on loistava tulevaisuus.
Jee!
Hyvä, Jaxson. Näytä sille.
Näytä närhen munat!
Voi luoja.
Vaude!
Käy. -Hyvä, Zink.
Ihan mieletöntä.
Sinun vuorosi. -Selvä, pomo.
Aivan tajutonta.
En tiedä, olisinko tehnyt sitä,
ellei Zink olisi ollut täällä ja pannut parastaan.
Tosi innostavaa.
MESTARI
PAKO
7. LUKU PAKO
RETALLACK, BRITTILÄINEN KOLUMBIA
Hienoa.
LOPPU
8. LUKU LOPPUKO?
Pyörä on tarjonnut minulle parhaat tilaisuudet.
Se on tuonut parhaat muistot.
Kisavoitot, matkat ympäri maailmaa.
Kukapa ei haluaisi sellaista elämää? Se oli mahtavaa.
Seuraavana Paul Basagoitia. Yritän lausua sen oikein.
Paul Basagoitia. -Aplodeja Paul Basagoitialle.
Hullua. Pääsin hädin tuskin mukaan. Kukaan ei tiennyt, kuka olen.
Ja voitin yhden isoimmista maastopyöräkisoista.
Olisipa Paul valinnut minkä tahansa lajin,
hänellä olisi ollut sisua mestariksi.
Hyvät naiset ja herrat, Paul Basagoitia.
Sitten olinkin oudossa tilanteessa…
sillä pyörä aiheutti myös…
yhden elämäni kamalimmista tilanteista. Välillä vihasin pyörää.
Seuraavana radalle hyökkää Paul Basagoitia.
Mies, joka on voittanut värikkäällä urallaan ison läjän kisoja.
Hänellä kestää nyt pitkään, miten käy?
Voi ei.
Olin kaatunut joskus pahemminkin. Luulin olevani kunnossa.
Kun osuin maahan, olin ihan raivona -
ja ajattelin, että uudestaan vain. Olin valmis toiseen ajoon.
Mihinkään ei sattunut.
Kaikki oli hyvin, kunnes yritin liikkua.
Silloin tiesin olevani pulassa. Jalkani eivät liikkuneet.
Nyt kun sitä muistelee…
Se oli hullua. Minulle tehtiin leikkaus, joka kesti yli kymmenen tuntia.
Muistan, kun silmissä vilahti 15 vuottani pyörän selässä.
Muistin pari ekaa Crankworxia, sen, miten matkasin Eurooppaan.
Muistin kaikki ensimmäiset temppuni.
Mieletöntä. Viime vuonna, kun tulin tänne, olin ilman sponsoreita, ja voitin.
Uskomatonta, että tänä vuonna tein saman uudestaan.
Muistan, kun heräsin teholla…
ja taas seuraavana päivänä, eivätkä jalat vieläkään liikkuneet.
Eivätkä vielä puolen vuoden päästäkään. Pyörätuolissa meni vuosi.
Hitto vie. Mitä elämässäni tapahtui?
Mikä on tänään vointi?
Vähän parempi. Joka päivä paranee.
Elin pimeydessä. Vihasin pyörää. Myin ne kaikki.
En sietänyt pyöriä silmissäni.
Se tunne oli… Mikä se sana onkaan?
Epävarmuus. Itsestäni ja tilanteestani.
Hoipuin ympäriinsä keppini kanssa,
ja katseet kertoivat:
"Ei ole varmaan nyt kiva olla Paul."
NELJÄ VUOTTA ONNETTOMUUDESTA. PAUL LIIKUTTAA JALKOJAAN
JA KÄVELEE KEPIN AVULLA.
Kavereita riittää, kun on huipulla.
Kaikki haluavat päästä osille. Mutta kun on pohjalla,
silloin sitä tukea eniten kaipaa, ja sitä olen Camilta saanut.
Hän kävi alusta asti katsomassa minua sairaalassa.
Hän kävi tervehtimässä vielä viikkojen päästäkin.
Kun pääsin kotiin, hän huolehti.
Hän oli aina paikalla ja sanoi:
"Jos haluat kokeilla pyörän päälle nousua,
tulen heti auttamaan sinua."
CRESTED BUTTE, COLORADO
Kun kaikki viedään pois, sitä arvostaa jokaista pientä polkaisua.
Ei ole normaali olo.
Kun herään aamulla, hapuilen keppiäni ja tukiliiviäni.
Normaaliksi tunnen itseni vain, kun nousen pyörän selkään.
En ymmärrä, miksi moni inhoaa sähköpyöriä.
Ilman sähköpyörää kököttäisin kotona.
En pystyisi ajamaan ystävien kanssa, minulla ei olisi sitä vapautta.
Voin puhua vain omasta puolestani, mutta minua auttoi aika,
ja sen ymmärtäminen, että vaikka olisi kuinka paha tilanne,
aina on joku toinen, jolla on asiat vielä huonommin,
joku joka haluaisi vaihtaa osia.
Elä sen mukaan.
Vetää nöyräksi, kun miettii, mitä pyörä on antanut.
Vapauden, pakokeinon kaikesta ja kaikista.
Yhteisön.
Jotkut parhaista ystävistäni ovat pyöräpiireistä.
Hienoa Sorge!
Se on keino olla luova ja ilmaista itseäni.
Kuin olisi aikakoneessa. Olemme vanhempia,
ja elämässämme on kaikenlaista. -Hauskaa!
Mutta tunne on sama kuin silloin ennen.
Aika siisti suhde koneeseen.
Nyt mentiin. Valmiina?
Nyt se taitaa onnistua. Mene!
Jee!
Mahtavaa, Shy!
Kuski ilmassa.
Sanoin kerran, kun kamera ei ollut käynnissä,
että tämän dokumentin jälkeen ette näe minua enää ikinä.
Ja tässä sitä kuvataan maastopyöräosiota.
Teimme onnettomuuden jälkeen tarroja, joissa luki #IrideforPaul.
Sitten vedimme sen päälle ruksin -
ja kirjoitimme "I ride with Paul."
Kannattaa nauttia hetkistä ystävien kanssa.
Se elämäntapa, se kilpailullinen puoli…
ne eivät kestä ikuisesti.
Kun auttaa muita ihmisiä,
loppupeleissä huomaa, että tärkeintä ei ole voittaminen.
Tärkeintä ovat hetket ystävien kanssa.
Mitä tykkäät?
Sain sen jokeen akvaarion sisään. Näyttää tosi siistiltä.
2005. Helppoa. -Valloitan maailman!
Mennäänkö yhdessä? -Takuulla!
No niin, Kelly.
Nähdään taas.
Tekstitys: Päivi Vuoriaro