Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Az első emlékem?
Ez nehéz.
Van egy csomó.
Ügyes vagy, Kurtis!
Rajta, Tom!
- Cameron, hány éves vagy? - Négy.
- Hány éves leszel tíz nap múlva? - Öt.
- Boldog szülinapot… - Gyorsan!
- Szia, Ty! - Helló!
- Éljen! - Mehetsz!
- Balra! Úristen! - Igen!
Tök menő!
Mi az?
Hú, éljen!
- Hogy tetszik? - Szuper!
Ügyes vagy!
Gyerünk, Ethan!
Itt jön Tyler.
Elrontottam.
Ügyesen mész, Kurtis!
Ó, ügyesen leszálltál!
Ez az, Kurtis, tekerj tovább!
Jó, Hannah! Ügyes vagy!
Aha!
Hú, az első emlékem…
- Az első… - Úgy öt-hat éves lehettem…
- Apa vette a bolhapiacon. - A szüleim vették az áruházban.
Nyújtózkodtam, próbáltam elérni a pedált.
A kormány a fejem fölé ért.
Hétévesen megváltoztatta az életem.
Szinte minden létező ajtót kinyitott előttem.
AZ AJÁNDÉK
AZ IDŐGÉP
1. FEJEZET AZ IDŐGÉP
Helló!
Ebben tök béna vagyok.
Nem kell kommentár, csak csináld!
Igazat mondott.
- Mi van? - Semmi.
Na, tessék! Szép.
Ez Cédric Gracia. Jó sok trükköt tudsz.
Tessék, odaadom a kamerát. Igen!
Oké, jöhet.
- Már megy. - Már megy?
- Igen. - Helló!
Várj! Más szögből veszem.
Épp videózok.
Jaj, ne!
Micsoda?
Haver, tökéletes volt.
Ez… szép volt, kísérleti nyúl!
Ez ijesztő volt.
Ezt nézd! Ott, haver! Atyaég!
- Lerakom ezeket. - Kísérleti nyúl-pingpong.
- Elég a sebesség szerintem. - Ezt éreztem.
Ha készen állsz, visszaszámolok.
Oké, indul! Három, kettő, egy!
Igen!
Ugratunk ezen?
Aha, készen állunk.
Kő, papír, olló!
Kő, papír, olló, háromból kettő?
- A vesztes az első. - A győztes megy elöl? Vagy követ?
És a vesztes? Elöl vagy hátul?
- Szerintem elöl. - Elöl.
- A vesztes előre, így gondoltam. - Jó.
Egy, kettő, rajta!
Gyerünk!
- Tyler elöl. - Vesztettem.
- Négy, három, kettő, szállj… - Zúzzunk, haver!
Igen!
Jó volt, haver! Hú, odanézz!
- Hát ez totál pöpec volt. - Eszméletlen! Haver, ez állat volt!
Telitalálat!
Ez hidegen hangzik?
- Mehet? Indulás, három, kettő, egy! - Oké.
Igen!
Ez az, bébi! Királyság!
Szép.
- Ez nagyon menő. - Ez szupermenő!
Whip.
Kézállás.
Ez durva volt!
Jól fog kinézni megállítva.
Igen!
Pillanat! Maradj ott, ne mozdulj!
- Törött lábbal. - Igen.
Nézzétek, hogy megy!
Faláb.
Faláb. Na jó, csá!
2. FEJEZET AZ ECSET
MINDEN GYEREK MŰVÉSZ
A GOND AZ, HOGYAN MARADJON MŰVÉSZ, HA FELNŐ
AZ ÚTLEVÉL
3. FEJEZET AZ ÚTLEVÉL
Igen.
Szerintem a felfedezés a fontos elem a hegyikerékpározásnak.
Visszatérünk a gyökerekhez,
olyan terepen bringázunk, amivel általában nem találkozunk.
Most érkeztünk Ladakhba, Indiába,
Tibet, Kína és Pakisztán határán. Hegyek, hegyek mindenütt.
Király!
Az ilyen utakat óriási lehetőségnek tartom arra, hogy fejlődjek.
Az, hogy a helyiek mennyire természetesnek veszik
ezt a zordnak tűnő környezetet, nagyon inspiráló.
Ladakh különleges hely.
Már 12 000 éve élnek itt emberek.
Ladakh igazi egyediségét
az itt együtt élők sokfélesége adja.
Buddhisták, muszlimok, hinduk és nomádok
évszázadok óta osztoznak ezen a barátságtalan vidéken.
De sokan úgy tartják,
hogy épp a Himalája zordsága az, ami összeköt minket.
Az egész környezet eléggé…
nyomasztó. Ez a legjobb szó rá.
Ez hatalmas.
- Király. - Eszméletlen.
Mindkettőnk számára vadiúj terepen montizunk,
ráadásul olyan helyen, ahol még senki sem lejtőzött soha.
Pöpec lenne átmenni oda.
Szuper, hogy ő is ott volt. Így meg tudtuk dumálni az ötleteinket.
Arról mit gondolsz?
Tetszik, mert úgy tűnik, több hely van.
- Több hely van farolni. Naná. - Aha.
Ez már szinte csapatsport.
Az alsó csövet veszed a válladra.
Próbáljuk meg!
Hát ez nem túl acélos.
Vedd fel, és húzd le a kerekeket!
- Zúzunk? - Naná.
Nagyjából 10 000 láb magasan voltunk, ez durván 3300 méter.
Jézusom!
Már bánom az ötletet.
Nyilván nem újdonság nekem a hegyes-dombos vidék,
de a briteknél nincs ehhez hasonló.
Itt eltörpül az ember.
Oké, tíz másodperc.
Kilenc, nyolc…
hét, hat,
öt, négy, három,
kettő, egy!
Droppoljunk!
Gyerünk!
- Ez eszméletlen volt! - Pöpec!
Oké.
Eszméletlen. Ez állati jól néz ki.
Ez egy igazi koprodukció.
Pacsi!
Végül mindketten olyasmiket mentünk, amit különben nem.
Erről az útról úgy jöttem el,
hogy tudom, miben akarok belsőleg fejlődni.
Egyrészt amiatt, amit a helyieknél láttam…
…ahogy egymáshoz viszonyulnak.
Igen, ez az!
Ez egy életre szóló élmény, amire sokáig emlékezni fogok.
Nem!
Eszméletlen sokat tanultam.
Királyság ilyen szuperlelkes emberkéket tanítani.
Imádom, mikor mindenki hajtja a másikat, aztán saját magát is a többiek előtt.
4. FEJEZET ÁLMODOZÁS
BEND, OREGON ÁLLAM
Gyere, Bent! Gyere!
Jól van, Bentley!
Gyere, Bentley!
Ügyes vagy!
A TALÁLKOZÓ
5 . FEJEZET A TALÁLKOZÓ
Igen, ez az egyik kedvencem erről az útról.
Ez egy baráti társaság.
Itt van Buehler, Aggy , Sorge, Nico és én.
Régóta barátok vagyunk.
Ez egy találkozó.
Ez egy vérbeli Brit Columbia-élmény
itt lenni ezek közt a hegyek közt.
Tíz nap, mindennap bringázunk, aztán vissza a montitáborba.
Nekem ez maga az álom.
Van itt egyfajta csend,
amit nem lehet szavakkal leírni, meg kell tapasztalni.
Igen, a táborban…
Hideg van. Nekem ez elég hideg. Melegebb éghajlathoz vagyok szokva.
Üdv a táborban! Itt alszom én Nicóval.
Ebben a sátorban, amit Mr. Agassiztól kértünk kölcsön.
Kicsit rumli van.
Itt van Aggy, neki van a legkirályabb szállása,
nála jó meleg van éjjel. Jó neki, mert konkrétan zima van.
Nagyon fontos eszközök.
A buggyk sok időt és energiát takarítanak meg.
Megmutatom a tábor legfényűzőbb részét, legalábbis szerintem.
Az ott Sorge sátra. A legveszélyesebb helyet választotta.
Arról fog jönni a medve.
És itt van Aggy…
a természetes környezetében.
Üdv, uram!
Úgy látom, a srácok már készítik a szaunát.
Vigyázat!
Igen!
Sorge, strandolsz, vagy mi van?
A srácok, akik eljöttek, mintha a tesóim lennének.
Velük kempingezni nagy királyság.
Told a basszust, haver!
Gyerünk, Garett!
Már várom, hogy tíz napig nincs tusolás.
Nem tudom, valahogy mindig jobb társaságban bringázni.
És ezt a dolgot közösen kellett átélni.
Igen!
Igen, állat, mi?
Hú, haver, ez brutálnak tűnik!
Elég kacskaringós.
- Jó zúzós. - Jó hosszú, haver.
Vagy atomvagány valaki, vagy atomhülye.
Szerintem vagány vagy.
Na, Kurt?
- Aha,skacok! - Jó fiú.
Guruljunk!
Elég frankó, droppolok.
Ez kell nekem.
Ne!
Rakod, Sorge, ez pöpec, haver!
Ez az, Sorge, atom!
Oké, fiúk!
Nagyon szép! Ez az, Garett!
Ez az, haver!
Ez egy brutál lejtő.
Ez az, Garett.
Jól rakja.
Ez az, Garett.
Hú, ez durva volt!
Be voltam tojva.
Fiúk, odalent találkozunk!
Igen!
Ez az, Nico!
Sirály!
Ez az, Buehler!
A lusta purista!
- Aha, ez az, haver! - Igen, Sorge!
Jó, Kurt! Itt jön Aggy!
Azta! Ne már, haver!
- Kicsit parázok. - Használd az agyad és a féked!
Oké, haver.
Oké, Andreu és Aggy. Jöhettek, haver.
Állati!
Zúzunk, tesó. Seperc és ott vagyunk.
Ez az, Aggy, haver!
Ez az, haver!
Gyerünk, Aggy!
Jól nyomod!
Hú, haver!
Gyerünk, Aggy!
Hajrá!
Haver, Agassiz! Gyere, haver!
- Haver. - Zúztál, haver!
Nem tudtam lassabban jönni!
- Lent talizunk, srácok! - Oké, Nico.
Hova megy?
- Bakker, nem semmi! - Ez az, Nico!
- Ez az, fiúk! - Jöttél, mint a golyó.
Ez eszméletlen volt!
Na, tesók!
Naná, fiúk!
Itt jön a montibuli!
Őrület, hogy 10-15 évvel ezelőtt csak egy kopi újonc voltam,
- és ez mind álom volt. - Aha!
De mostanra valóra vált,
és a példaképeimmel zúzok, akik a legjobb barátaim lettek.
OKé, fiúk!
- Ez jó nap volt! - Szuper.
Van medveriasztótok?
6. FEJEZET A SZENSZEI
VIRGIN, UTAH ÁLLAM
Kiskoromban Cam Zink videóit néztem,
és a Rampage-et, még azelőtt, hogy beszálltam.
Nekem ő volt a legnagyobb király, és most is az.
Látni a mentális csatáit, és hogy miket old meg, segít nekem.
Ő a legnagyobb inspiráció a bringázásban.
Igen, totál menő itt sétálgatni, és őt látni, azt kívánva:
„Bár én is tudnék ilyet!”
Meg: „Ilyen nincs!”
Szerintem egy kicsit homoríts,
szóval kicsit lassabban mennék fent.
Ő egy legenda. Iszonyat rutinja van, és sokat segít nekünk.
Brutális csávó. És sose hagyja abba.
- Megyek! - Nyélen, Zink!
Gyerünk, Cam!
Szerintem Jaxson, Tom és Ethan
hihetetlen dolgokat művel. Tutira van jövőjük.
Faja!
Oké, Jaxson, rakjad!
Adj neki, tesa!
Úristen!
Azta!
- Toljad! - Gyerünk, Zink!
Ez brutál volt.
- Te jössz. - Oké, főnök!
Hé!
Ez totál brutál volt!
Nem tudom, megcsináltam-e volna,
ha nincs ott Zink, és nem feszegeti ilyen durván a határait.
Ez eszméletlenül inspiráló.
A SZENSZEI
A MENEKÜLÉS
7. FEJEZET A MENEKÜLÉS
RETALLACK, BRIT COLUMBIA
GRAHAM ASSASSIZ
Igen!
VÉGE
8. FEJEZET VÉGE?
A bringázás adta a legjobb lehetőségeket az életben.
Életem legjobb emlékeit.
Versenyeket nyertem, beutaztam a világot.
Most komolyan, ki ne vágyna ilyen életre? Csodálatos volt.
A következő versenyző Paul Basagoitia. Megpróbálom jól kimondani.
- Paul Basagoitia! - Nagy tapsot kérünk Paul Basagoitiának!
Őrület. Épphogy bejutottam a versenyre. Senki sem tudta, ki vagyok.
Erre megnyerem az egyik legnagyobb MTB versenyt.
Szerintem Paul bármelyik sportágban
bajnok lett volna. Ilyen alkat.
Hölgyeim és uraim, Paul Basagoitia!
De mégis van egy csavar a dologban, mert…
a bringázás okozta…
életem egyik legrosszabb helyzetét is. Volt olyan, hogy gyűlöltem.
A következő versenyző a pálya tetején: Paul Basagoitia.
A srác, aki oly sok versenyt megnyert illusztris karrierje során.
Túlugratott a letörésen, vajon fenn tud maradni?
Jaj, ne!
Nem ez volt a legnagyobb bukásom. Azt hittem, semmi gond.
Mikor leérkeztem a földre, nagyon pipa voltam.
„A fenébe, állj fel és menj vissza!” Kész voltam a második menetre.
Mert nem fájt semmim.
Teljesen jól voltam, amíg meg nem mozdultam.
És akkor tudtam, hogy nagy gáz van. Nem tudtam mozgatni a lábam.
Visszatekintve emlékszem…
Őrület, amikor operáltak,
tíz és fél órás műtét volt,
és emlékszem, lepörgött előttem a bringázásom 15 éve.
Eszembe jutott az első pár Crankworx, és hogy Európába utaztam.
Eszembe jutott az összes első trükköm.
Hihetetlen! Tavaly idejöttem szponzor meg minden nélkül, és nyertem.
És el sem hiszem, hogy az idén megint sikerült.
Emlékszem, mikor felébredtem…
tíz órával később. Felébredek másnap, még mindig nem mozdul a lábam.
Hat hónap múlva még mindig nem mozdul. Egy évig tolószékben voltam.
Te jó ég! Mi történt az életemmel?
Hogy vagy ma?
Kicsit jobban. Mindennap egy kicsit jobb.
Megzuhantam. Gyűlöltem a bringát. Eladtam mindet.
Látni se akartam soha többet.
Teljesen… hogy is mondják?
Elbizonytalanodtam. Magamat, a helyzetemet illetően.
Mankóval sántikáltam,
máshogy nézett rám mindenki,
most nem akartak volna a helyemben lenni.
NÉGY ÉVVEL A BALESET UTÁN PAUL ÚJRA TUDJA HASZNÁLNI A LÁBÁT,
DE MOST IS CSAK BOTTAL TUD JÁRNI
Mikor a csúcson vagy, mindenki ott van.
Mindenki ott nyüzsög körülötted, igaz? De ha gödörbe kerülsz,
akkor kéne a legtöbb embernek melletted lennie, és Cam ott volt.
Már a legelején meglátogatott a kórházban.
Hetekkel a baleset után is eljött megnézni, hogy vagyok.
Aztán otthon is kérdezte, kell-e valami.
Mindig ott volt és mondta:
„Figyi, ha valamikor újra bringára ülnél,
csak szólj, elsőként segítek.”
CRESTED BUTTE, COLORADO ÁLLAM
Ha mindent elveszítesz, értékelni fogod, hogy tudsz pedálozni.
Nem normális állapot.
Mikor reggel felébredek, keresem a botomat és a merevítőt.
Csak akkor érzem normálisnak magam, mikor felülök a bicajra.
Nem értem, miért utálják olyan sokan az elektromos bicajokat.
Ha nem lenne, ki se tudnék mozdulni otthonról.
Nem tudnék a barátaimmal tekerni, meg lennék fosztva a szabadságtól.
Ami nekem segített, és csak a saját nevemben beszélek, az idő,
és hogy rájöttem, bármennyire is rossz a helyzetem,
mindig van valaki, akinek sokkal rosszabb a sora,
és örülne, ha a helyemben lehetne.
És e szerint élek.
Nagyon felemelő, amit a bringázás adott nekem.
Szabadság, menekülés mindentől és mindenkitől.
Egy közösség tagjává tett.
A legjobb barátaimat a bicajozásnak köszönhetem.
Jó, Sorge!
Ki tudom élni benne a kreativitásomat, és kifejezhetem magam.
Mint egy fura időgép: idősebbek vagyunk,
más dolgokról szól az életünk.
Király!
De az érzés most is ugyanaz, mint akkor régen.
Elég menő kapcsolat a géppel.
Akkor tessék! Mehet?
Hú, szerintem rajta vagy! Tekerj!
Igen!
Nem hiszem el! Ez az, Shy!
Ugratás!
Emlékszem, kamerán kívül azt mondtam:
„Haver, tuti, hogy a dokumentumfilm után felém se nézel majd.” Erre…
most meg itt vagyunk, és egy MTB blokkot forgatunk.
A balesete után készítettük a #Paulérttekerek matricákat.
Aztán módosítottuk egy kicsit: áthúztuk,
és átírtuk arra, hogy: „Paullal tekerek”.
Igen, élvezd a pillanatokat a barátaiddal?
Ez az életforma, a versenyzői pályafutás…
nem tart örökké.
És azzal, hogy segítünk másoknak,
talán végül rájövünk, hogy a győzelem nem minden.
A barátokkal töltött pillanatok a fontosak.
Hogy tetszik, pajti?
Beleraktuk az akváriumba, a patakban. De brutál jól néz ki.
- 2005, nyugi. - Leigázzuk a világot!
- Mehetünk együtt? - Naná!
Gyere, Kelly! Gyere utánam!
Sziasztok!
A feliratot fordította: Kwaysser Erika