Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Ми - народ.
-Ми - народ. -Ми - народ.
-Ми - народ! -Ми - народ!
Стривайте…
Ми - народ…
Так!
-Ми - народ! -Ми - народ!
Пробач, Томе, «Ми - народ».
На різдвяній листівці напишеш: «Ми білі й багаті».
У Дартмутському коледжі грають справжніми камінцями.
Та всім начхати, як ви там робите, Томе.
Франкліне, хай ці пожирачі веселощів вдавляться…
МИ - НАРОД
…бо ми це зробили, хлопці!
ДЖОН ГЕНКОК
-Ми оголосили нашу незалежність! -Браво!
Лінкольн і його посіпака Вашингтон луснуть від злості, що вони пропустили.
Зробімо фотку!
Кажіть «сир».
Бенедикт Арнольд?
Червоні мундири! Тікаймо!
Що ві…
-Ні! -Декларуйте ось це!
ТОЙ НЕ ТОЙ
Мені ще треба на концерт зі своїм старим друзякою, Авраамом Лінкольном.
ТЕАТР ФОРДА
Минуло вісім десятків і сім років.
Клянуся ніколи не брехати.
Бути відданим сім'ї, друзям і Республіці, в яку вони вірять.
Ось чому я змушений, через священний обов'язок, сказати вам…
ДЖОН ВІЛКС - СУВЕНІРИ
…ваші ціни до біса скажені!
Охолонь. Усі питання до короля.
ПОДАТОК
-Це все податки! -Саме так!
Чуваче, я ж тут лише працюю.
Але… Це представництво!
-Так! -Скажи їм, Аве!
-Аве! -Це не кінець, друже!
Нащо так розпинатися через це?
Аве! Подивися на мене!
-Той чувак казав, що я не вилізу. -Не казав.
А варто було!
Так!
Джордже, ти дикун.
Що я можу сказати?
Хтось же має зрівноважити твою нудну політику.
Джордже, мабуть, саме через це ми така гарна команда.
Команда, яка розпадеться, коли ми обидва помремо через природні причини й старість
років у сорок.
Та я справді волів би, щоб ти думав не лише про вечірки.
Аве! Я думаю про набагато більше речей!
Ще про те… як ми виглядаємо!
КРАЩІ ДРУЖБАНИ
Джордже, ти заплатив 35 баксів за блузон?
Ні, я заплатив 70 баксів за два блузони.
Близнюки!
Джордже, якби ж то я мав мільйон таких друзів, як ти.
-Вдягнути? -Так, одягни.
Він такий м'якенький.
-Наче суміш. Це суміш? -Трьох видів.
А м'який, наче суміш чотирьох, зуб даю.
-Знаю. -Дідько.
Он Бен іде.
-Привіт, Бене. -Бенедикте.
Пробач. Я забрав останні.
ГРУПА «ЧЕРВОНИЙ, БІЛИЙ І СИНІЙ»
Як добре, що ви прийшли.
Я хвилювався, що ви почули
про мій маленький сюрприз.
Зовсім ні. Це крутяцькі місця! Ми навіть не здогадувалися.
Що ти задумав?
Ти ж ненавидиш сюрпризи й усілякі вигадки.
Я завжди казав тобі, Аврааме,
що твоя революція тебе погубить.
Я завжди казав тобі, Бене, що я хотів хоча б спробувати.
Ми всі маємо спробувати.
Твоя правда.
Єдина проблема в тому, що весь цей час ти гадав,
що я частина твого «ми», а насправді
я тепер частина іншого «ми».
Я не розумію.
Я тепер в іншій команді, вилупки.
Бене, я радий за тебе!
Це ж чудово, що ти пізнав свою сутність.
Ні! Я буду смалити гроші.
Схоже, що Гроші - чудовий хлопець, ми радо з ним зустрінемося.
-Організуємо подвійне побачення? -Ти не розумієш.
-Я вдягну червоний мундир. -Слухай.
Хай що ви робите вдвох, це ваші справи.
За це ми теж воюємо.
Припини бути люб'язним хоч на хвилину!
Я тепер на боці британців.
Джордже, ти це чуєш?
Ти це бачиш?
Аве, вони грають речами, які геть не схожі на інструменти.
-Неймовірно! -Джордже, дідько!
Ти тепер на боці пожирачів веселощів?
Щось там із податками. Хіба ти не пам'ятаєш?
Зараз здивуєшся, Аве. Веселощі - відстій.
Сьогодні підписали Декларацію, Бене.
Тобі вже не спинити революцію.
Та невже?
-Твої революційні друзі померли. -Що?
А твоя дорогоцінна Декларація незалежності…
-Яка вона гарна! -Шмаття!
Ні!
Але ж ти Бенедикт «Косбі» Арнольд!
-Ти ж кращий за це! -Маєш рацію.
Кращий.
Аве, що за… Господи. Твоя шия… Божечки!
Із твоєї шиї кров тече! Це частина вистави?
Я не дуже люблю інтерактивні театри, чуєш?
Душа в п'яти тікає.
Знаю. Чудово. Ти найкращий, я розумію.
Та я не розумію, як це стосується…
-Арнольд, за тобою. -Ні, Аве, я Джордж.
Джордж!
Джордже, розвернися.
Бене! Якого біса?
Одного дня, Джорджі, ти накидаєш проєкт документа,
щоб вигадати покарання за те, що я щойно зробив.
А зараз кажу тобі «прощавай».
Така доля мого прутня, вилупки!
Найдивніше шоу з усіх.
Аве. Ти цілий?
-Ні, моя горлянка розірвана. -Кров у моєму роті.
Я вмираю, Джордже.
Ні, ти не помреш! Закрий свого рота!
Я закрию рота.
-Назавжди. -Припини!
-Аве, ти зможеш. -Так, я дійду до іншого світу.
Ні! Повертайся до цього! Де тобі місце!
Джордже, ти повинен звільнити колонії.
Ні! Це твоя місія, а не моя.
Тепер твоя, Джордже. Я вірю в тебе.
Звільни колонії.
Створи нову країну.
Назви її…
Як назвати її, любий? Скажи, як я маю її назвати.
Дідько! Вражий ти сину!
Я назву її так, як ти скажеш, Аві!
Назви її Америка.
Це твій найкращий варіант?
Перетремо варіанти, може, вигадаємо кращий.
Немає часу, Джордже.
Клята смерть неминуча.
Америка, добре? Просто запам'ятай…
Америка.
Аве… Ні.
Так, не рухайся. Аве!
Приготуватися.
Мстивий Вашингтон буде тут за три, дві…
Гей, вилупку! Мав я… Себе в дупу.
Так. Тебе в дупу.
Приборкайте його. Хочу принизити його словами.
Здоров, мсьє.
Розумію, зрада - річ неприємна, Джордже,
і може породити мотивацію, про яку люди й не здогадувалися.
Але подивися фактам в очі. Оскільки нема Ава й інших революціонерів,
адже я вбив їх усіх, наразі твої кволі вечіркові закидони
обов'язково зазнають невдачі.
Тобі ніколи не стати таким лідером, як був Ав.
Бо в тебе немає мізків та серця Ава,
і, найголовніше, - його душі.
Без нього революція мертва.
Та клята вишня сама себе не зрубала!
Почали!
Ти ж міні-бос чи як? Зроби щось!
Господи!
Перевізнику, поїхали!
Зараз вас перевеземо.
Не віриться, що ми дозволили тобі бути третім Дупотером!
Я зміню наш пароль на «Нетфлікс»!
Перевізнику, міст!
Кляті мости.
Господи.
ЗБЕРІГАЙ СПОКІЙ І ВАЛИ
Що тепер?
Джорджі, я майже забув.
У мене є дещо від короля.
Це для тебе.
«Це для тебе». Який я розумний!
Ні.
Це для
Америки!
Стули кляту пельку!
Точно.
Гаразд.
ЗА МОТИВАМИ СПРАВЖНЬОЇ ІСТОРІЇ
Закрий очі
АРЛІНГТОНСЬКИЙ ЦВИНТАР
Дай мені руку, любий
Відчуваєш моє серце?
Ти мене розумієш?
Відчуваєш те саме?
Чи мені просто сниться?
ТРИМАЙСЯ, ЛЮБИЙ!
Це вічне полум'я?
Він сам пошив його,
коли Трішель злягла через денґе минулого першого травня.
Поклав його їй на голову, й вона зцілилася.
Тепер вона поклала його на нього,
але його вже не зцілити.
Іоана 3:16.
Подарунок від самого Моцарта.
Як і власник, тепер замовкла на віки.
Ти Марта Дендрідж.
Ти була там того вечора, на сцені.
А ти Джордж Вашингтон, який винайшов арахісове масло.
Саме так.
Найкращий друг Авраама Лінкольна.
Навіки.
Ти зазнав величезної втрати.
Ти не повинен сьогодні бути сам.
Так!
Що таке? Скажи, Марто.
-Можеш усе мені розказати. -Що ж…
-Я вагітна. -Що? Вже?
-Так. -Упевнена?
Жінка завжди знає.
Із нами сталося чудо!
-Правда? -Так!
Та невже?
Марто, я завжди хотів те,
чого в мене ніколи не було. Люблячої сім'ї.
-Жах. Ти сирота? -Що?
Звичайно ж ні! Боже, ні.
Просто мій батько був справжнім чоловіком,
і, як усі справжні чоловіки,
він не поважав мою маму й карав мене через власні комплекси.
Тож я матиму чудову можливість розірвати це хибне коло, якщо ти не проти.
Розумієш, без зими не буває й весни. Іоана 3:16.
Як гарно, Джордже.
А що це?
ІСТОРІЯ ПЕРСОНАЖА
Просто коробка з сентиментальними кольоровими спогадами.
Дивися, це день нашого знайомства.
Я ховався від батька в лісі,
а він знову пив і слухав свого Кіда Рока.
А тоді я зустрів хлопця свого віку,
який пахтів опосумами й нічною землею.
Таких різних дітей годі й уявити. Та він розкрив переді мною свої руки
і відвів до свого будиночка на дереві.
Тоді я вперше зрозумів, що означає родина.
#Благословенний.
Це його сім років.
Я подарував йому капелюха, щоб сховати його потворну голову.
Хто ж знав, що він стане його фішкою?
Випускний! Овва!
Тієї ночі ми втратили цноту.
-Разом. -Я зрозуміла.
Я була в Парижі.
У нас було стільки планів.
Небесний табір. Молодші скаути-тамплієри.
Напівпрофесійна команда з крутіння кола.
Навіть…
-Відома «Колода Лінкольна»! -Так!
Аве, ти пройдисвіт.
Ти пройдисвіт.
Джордже.
Джордже!
-Що? -Ти знаєш, що маєш робити.
Переспати з тобою ще купу разів, поки мені не стане краще?
-Це допоможе ненадовго. -Чудова ідея.
Ні! Джордже.
Ти маєш помститися за Ава.
Здійснити його мрію.
Я не можу! Король Яків зараз могутніший, ніж будь-коли.
-Я не здолаю його наодинці. -Ні, тобі потрібні напарники.
-Напарники? -Так?
-Напарники по революції? -Так!
Партнери, чий дух, як і мій,
сильніший за інстинкт самозбереження й здоровий глузд?
Так! Знаєш, у моїй лізі з кікболу грає Самюел Адамс.
Я чудово його знаю.
Чекай на лінії! Самюел Адемс - гонщик. Ти знаєш його?
Що за лінія? І ні.
То Самюел Адемс через «е».
А це Самюел Адамс через «а».
Підбурювач.
ТИЖДЕНЬ ВИПРОБУВАНЬ ПРИЄДНУЙСЯ АБО ПОМРИ
Семмі Едді з самого центру!
До біса!
Крутяцький салют, пане Адамс.
Дуже крутяцький. Я Джордж Вашингтон.
Джордж Вашингтон, власник динозаврів?
Ні, то Джордж Вашингтен через «е».
А я - Джордж Вашингтон через «о». Майбутній король Америки.
Америки? Що за клята Америка, брате?
-Так, що це? -Що це?
Кажи вже, чорт!
Сьогодні - лише останнє слово, яке пошепки сказав умираючий.
Але за рік, з вашою допомогою, це буде найпотужніша країна в світі.
Країна, вільна від британського правління.
Чорт, так! Ненавиджу британців.
Вони постійно розганяють наші мирні зібрання.
Брат!
Наші вечірки.
Я називаю їх «пожирачі веселощів».
-Кому це треба? -«Пожирачам веселощів».
Саме так Ав і називав їх!
Вони ущемляють нас, бо ми любимо підривати мотлох
і битися з усіма, хто відрізняється від нас.
Так!
-Так! Нас гноблять! -Та я…
Дідько, ми б досі тусили, якби вони не прикрили нас учора.
Це через моє пиво.
-Британці просто не можуть змиритися. -Так.
-Пиво? -Пиво!
Воно з гнилої трави. Спробуй.
ОГИДНЕ ПИВО
Тобі сподобається.
Навіть не треба додавати биче сім'я.
-Биче сім'я. Точняк. -А він шарить.
Із багатьох - єдине! Смакота!
Скажи? Британці знають: коли воно потрапить на ринок,
їхній чайовий бізнес вибухне до дупи.
Вони гидять у власні панталони, у них діарея.
То в нас спільний ворог. І мотив.
І я чітко бачу, що в нас однакова сила духу.
Буду відвертим, друже. Їм те, що хочеться.
Не займаюся спортом. Кубики в мене від сексу.
Гониш! Твої руки більші за стегна.
-Глянь на ці стегна. -То вроджений дефект.
Я маю спитати. У тебе є навички?
Навички, які могли б згодитися у війні?
Бінго!
ТІЛЬКИ СПРОБУЙ, БРАТЕ
Такі навички тебе цікавлять, брате?
Безперечно, друже мій.
А ти міцний горішок, Самюеле Адамсе через «а».
Маєш рацію.
Сподіваюся, у тебе є місце для всіх.
Бо що б я не робив, куди б не йшов,
мої брати завжди поруч зі мною.
Як справи, хлопці?
Так, охочі, сідайте в коло й хапайте лубрикант.
Так!
Пальці їм у дупи!
А знаєш, до мене дійшло,
що це важкий тиждень. Хлопці будуть дуже зайняті.
-Ясно. -І вкриті живчиками.
Чим?
Скажу їм, щоб приєдналися пізніше. Куди далі? Який план?
У нас ще не повна команда.
Щоб їздити цією величною країною, нам потрібен вершник.
Найкращий у колоніях.
Але де такого знайти?
Я знаю місце.
КОНЯЧІ ВІЙНИ
Не розумію, як ми знатимемо, хто найкращий вершник?
Ти зрозумієш, брате.
Ці хлопці живуть однією хвилиною.
Хто це?
Пол Ревір!
Пробач за коня, Поле.
Пане Ревір, сер?
Пане Ревір, ви потрібні вашій країні.
Привіт! Я виграв перегони!
Ви бачили мене? Я вправний вершник.
Хто ви? Будете моїми новими друзями-людьми?
Тобто просто новими друзями,
бо в мене вже повно друзів-людей,
а не лише друзів-коней.
Я зрозумів, що накоїв. Винен.
Валимо! Це пожирачі веселощів!
Швидше! Червоні мундири!
Біжімо! Забираємося звідси! Швидше!
Британці такі зануди.
Найпаскудніші вітчими в світі.
Так сказав би мій батько, якби мене виростили коні.
Але все було не так. Мій тато - людина, як і ваші.
Так, чудово.
І тому ми найкращі друзі, так?
Звичайно, друже.
Якщо ми хочемо спробувати,
нам потрібні ще бажаючі. Потрібна важка артилерія.
Знаєш що?
Я чув, що на площі запалюватиме чаклун.
-Хотів усе… -«Запалюватиме». Ясно.
За проповідування єресі на очах нашого Господа та Спасителя, короля Якова,
засудженого визнано винним у злочинах:
створення гіпотези, перевірка гіпотези,
формуванні висновків для удосконалення цієї гіпотези.
Томас Едісон, за практикування мистецтва науки
вас засуджено до страти вогнем.
Дідько. Що робитимемо?
Що думаєш про витривалість чарівників?
Господи!
Демон стійкий до вогню…
Ого! Оце так хлопчина.
-Пропоную його не злити. -Згода.
Рішення прийнято.
Клята демократія!
Зробімо це!
Томасе Едісоне, кажуть,
що ти винятковий чаклун усіх колоній
і залишив позаду своїх сучасників.
Ми хочемо найняти тебе на одне завдання.
Ми буквально не можемо перемогти без тебе!
Що за…
Пробачте. Ви очікували когось іншого?
От дідько. Кралечка.
Пробачте. Гадаю, це якесь непорозуміння.
Що ж, не пощастило, вилупки.
Ви шукали Томас Едісон. Ви її знайшли.
Але Томас - чоловіче ім'я.
То мене звати Томас, отже…
Безглуздя! Я маю сказати очевидне.
-Що не так із твоєю шкірою? -Що не так із моєю шкірою?
Що не так… Пробач.
Що не так із твоєю шкірою?
Брате, заспокойся.
Не хвилюйся, я розберусь.
Із моєю шкірою все добре. Я китаянка.
Я з Китаю. Я іммігрантка.
Я приїхала сюди з іншої країни. Як і ти.
О ні! Мій народ завжди був тут.
Тому ми й встановлюємо правила, кралечко!
От тільки ви їх не встановлюєте, дурню.
Тебе палили!
Хіба не через це ви прийшли до мене?
Щоб я допомогла скинути британців?
Саме так! Це… Стривай, звідки ти знала?
Чутками світ повниться, Джордже Вашингтон через «а».
Навіть не знаю. Не те щоб я думав над цим,
але ж чаклуни мали б вимерти десь у 1775-му, ні?
Круто, що я не чаклунка.
Я науковиця.
Немає такого поняття, як наука.
Хлопці, ви її чули?
-Невже? Науки не існує? -Так.
Тоді як ти назвеш ось це?
Наука!
Я називаю їх рукавички-провіднички.
Наука тут нехитра, насправді. Вони беруть внутрішньоатомну…
Стривай, не розказуй. Увесь фокус зіпсується.
Так! Веселіше не знати.
Давайте разом поміркуємо.
Має бути ще один Томас Едісон, так?
Чоловік Томас Едісон.
Так. Є Томас Едісен через «е»,
професійний борець.
Це він. Ходімо до нього.
Він крутий. Здоровань. У спандексі, якщо вам цікаво.
Та він не допоможе вам перемогти цілу армію. А я можу.
Ти вийдеш проти британців разом із нами?
Ще б пак. Ті хлопці - відстій.
Я просто займаюся наукою.
І вони хочуть убити мене, бо вони її не розуміють?
До дупи тих бовдурів.
Наука повинна бути веселою, а вони все псують.
Скажи? Ми навіть називаємо їх пожирачі веселощів.
Крутяк. Можна, я теж так казатиму?
Ні.
Проблема? Нема проблеми.
Отже, Едісон, ти маєш бути великою мислителькою.
Що ти радиш нам робити тепер?
В Якова повсюди очі й вуха.
Якщо ми хочемо підсмажити його дупу,
нам потрібен той, хто знає цю землю краще за Якова.
Ти ж не можеш говорити про…
Він був слідопитом, найкращим у світі,
поки його не відправили до британської в'язниці за чужий злочин.
Тепер він блукає пусткою,
шукаючи сліди для тих, хто не може знайти їх самостійно.
Якщо у вас проблеми, і вам вдасться його знайти,
можливо, вам вдасться найняти Джеронімо.
То що ви хочете, правосмоки?
А ти граєш у лакрос, брате?
Віслюк.
Мій народ придумав лакрос. Січеш, брате?
Звичайно, друже.
Ми прийшли як друзі, могутній Джеронімо…
Та ні, ми прийшли як брати.
Щось тут не так. Таке враження, що ви хочете мене вжарити.
Що? Ми б не посміли!
А я гадаю, що могли б.
Із розмахом, включно з моїми нащадками.
У мене шосте чуття на таке лайно.
Ні, наше слово непохитне,
як твоє могутнє індіанське плем'я…
Ні.
Черокі?
Здуріти!
Сасквоч.
-Має бути сасквоч. Ось. -Так.
Наше слово непохитне, як твоє могутнє плем'я сасквоч.
Гаразд. Що ви хочете?
-Хочемо скинути британців. -Я за.
-От тільки послухай… -Я знову за.
-Не знаю, як добре ти їх знаєш. -Трохи знаю.
Вони справжні кайфозгубники.
-Справді? -Так, ми називаємо їх, тільки послухай…
-Готовий? Пожирачі веселощів. -«Пожирачі веселощів»?
Так. У них стільки правил.
Ніхто не має право навіть на одну незалежну думку,
ще й усіх податками завалюють!
Еге, жахливо звучить.
Моя претензія проста: забрали мою землю,
майже винищили мій народ, отруївши його,
та вбили всіх, кого я любив.
Вони справжні кайфозгубники.
Класичні пожирачі веселощів. Хлопці не вміють відтягуватися.
-Так? -Вождю Джеронімо…
-Просто Джеронімо. -Просто Джеронімо…
Господи.
Ми не можемо повернути тобі сім'ю.
Але приєднайся до нас, і я обіцяю, що справедливість нарешті переможе.
Хочеш сказати, якщо я вам допоможу,
коли ви відвоюєте цю землю в короля Якова,
ви повернете її мені й моїй сім'ї?
-Звичайно. -Зуб даю.
-Усю? Усі кущики? -Ну…
Та звичайно ж.
Семе, ми можемо відійти на хвилинку?
Знаєте що? Мабуть, я просто параноїк.
То який план? І чи будуть чипси?
Ні, дещо краще.
Носовичок.
Вітаю, Ваша Величносте.
Дозволите мені першому привітати вас у Новому світі?
Можемо обійтися без люб'язностей, Арнольде.
Якими б вони не були.
Гаразд. Це найкраща частина міста.
Тхне, як у дупі, і це нагадало мені,
що мені треба звільнити місце для другого сніданку.
Мене вже нудить від горохового пюре й кров'янки.
Звичайно. Приміщення на горі нашого обеліску
підійдуть вам, мій королю.
Я так розумію, все відбувається за моїм планом?
Так, усе згідно вашого плану.
Хоча виникли проблеми
з одним колоністом, який ослухався.
Він читав правила?
ПРАВИЛА: НІЯКИХ ЗАЯВ, СВОБОДИ, ПРАВОСУДДЯ
Правила повинні завжди висіти в громадських місцях,
щоб усі могли їх прочитати.
Чи він не вміє читати?
Він читав їх, Ваша Величносте.
Проте вирішив не виконувати.
-Але ж це правила! -Я знаю!
Навіщо бути правителем, якщо люди не виконують твої правила?
Це ж клятий вступ до правління!
Я розумію, мій королю.
Не слідувати…
Арнольде, ти знаєш, що це таке?
-Так. -Заколот!
За визначенням.
Мій план не можна зупинити, Арнольде!
Розчави цього безграмотного й жахливого бунтівника!
Із задоволенням.
Чудово.
Чуваки, ще довго? Я вже скаженію від голоду.
І я б поїла.
Я бачила «Бостонські крила» милю тому.
Що таке миля?
Я б зараз схрумав крильця.
Гей! Годі вам.
Спочатку почнемо революцію.
А тоді наїмося крилець,
про які раніше лише мріяли, як віщували наші прадіди.
Джеронімо, що там у тебе?
Висліджування - не точна наука.
Це хустка. За кого ти мене маєш? За собаку?
Я знаю, що це питання з підковиркою,
тож скажу те, що перше в голову прийшло. Так.
Пішов ти.
-Так, він там. -Салют, мсьє.
-Салют!
В'ЄТНАМ
Як життя, мсьє?
А там їх багацько.
І сліпому видно, що всередині їх ще більше.
Стривайте, ми справді підемо туди?
-Гляньте на це місце! Це ж болото! -Мсьє!
Ми можемо чекати тут роками й нічого не досягти.
Маєш рацію. Але ми не досягнемо нічого
для Америки.
Я не можу просити вас піти зі мною.
-От і добре, бо я пас. -Чудово. Щасти.
Стривайте, я гадав, що скажу: «Ні, не треба. Я піду сам».
А ви всі: «Ні, я піду, не хвилюйся».
Ніколи не знаю, що казати, коли я головний. Дістало!
Гадаю, я таки попрошу вас піти зі мною туди.
Будь ласка, підіть туди зі мною.
Як можна відмовити після такої промови?
Та годі. Ходімо надеремо дупи цим червоним мундирам!
Стривай, хоча б… Дозволь мені зайти першим.
Мсьє?
Дзинь! Це Америка, вилупки!
Джорджі! Вважай, що я здивувався.
Вважатиму тебе мертвим, Бене!
Браво! Ти репетирував цю репліку в машині, поки їхав?
Що за клята машина?
Ні! Я дав відсіч твоїм словам!
Як я міг думати про це наперед,
якщо ти сказав це лише зараз, а я вигадав ідеальну відсіч!
Перепрошую.
Я забув, що ти не тямиш у джентльменському мистецтві дебатів,
як твій кращий друг Ав Лінкольн.
Чи краще сказати «колишній кращий друг»?
-Бо він помер. -Дідько, а він крутий.
Та до дупи це все.
За Ава!
Гей-гей, вилупку…
-Стережися, відьмо! -Сам стережися, довбню!
Еге ж, могло бути і краще.
Гадаєш? Едісон ледь усіх не вбила!
-Усі ледь не вбили всіх! -Де Арнольд?
І де Джеронімо? Від нього пахне вогнищем.
У тебе дивний аромат, як для чоловіка.
Наче ти й не людина, а…
Залишайся й бийся, козле!
Дідько! Господи! Джеронімо!
Той негідник укусив мене!
Не може бути. Я думала, це просто вигадка.
Навахо мають назву для свого виду. Перевертень.
Я не житиму з цим прокляттям.
-Дай мою сокиру. -Ти впевнений?
Мій дід гидить у лісі?
Чи гидить? Я його не знаю.
Так ми називаємо ведмедів.
Ми називаємо ведмедів дідами.
До біса! Просто дай мою сокиру!
Джеронімо! Що сталося? Ти цілий?
Біжіть! Я подбаю про нього.
Вона має рацію, чхати на нього. Арнольд тікає!
Ні! Ми не залишаємо своїх.
Едісон, перев'яжи рану. Поле, викликай свого коня.
Агов, Клайде!
-Туди! -Біжи, Клайде!
Вітаємо в пекло… коптері?
Я ще працюю над цим. Мені не подобається, але й не погано.
-Поле, ти був неймовірний. -Дякую, моя жіноча подруго-людино.
Семе, а в тебе неймовірна схильність до вбивств.
Дякую. Я брав уроки вбивств у Джона Віка.
-Свічкороба? -Так!
Той чувак просто скажений!
Дивіться. Карета зупинилася.
Навіщо йому тут спинятися?
Дорога до Делавара!
У мене скутер, дурні!
Поле, твій чималий кінь може перестрибнути цю річку?
Спробуймо - і дізнаємось.
Сподіваюся на Бога.
Дідько.
Він упав зарано, Поле. Зарано.
Клайде! Його природне вміння триматися на воді може допомогти нам!
Господи! Ти знав, що твій кінь так швидко плаває?
Так, Клайд - чудовий плавець.
Він чудово робить купу речей. Я так пишаюся!
Дякую, Джеронімо. Мокре волосся пасує тобі ще більше.
Ви купка ідіотів.
Це наче кінець
першого розділу мого життя.
Надії більше нема.
Що нам робити тепер? Куди тепер іти?
Куди йти - це не проблема.
Питання в тому: нести основну страву чи тільки клятий десерт?
ЦІЛКОМ ТАЄМНА ЗУСТРІЧ
Народе, Ґеттісберґ надзвичайно великий.
Будемо шукати цю адресу, наче голку в сіні.
Едісон має рацію. Давайте просто здамося.
-Я так не говорила. -Що? Слухайте, ми втомлені.
Одна спроба. Ми зробили буквально одну спробу.
Так, і в нас не вийшло.
Ми всі змокли, Едісон. Дідько!
Слухайте, це більше не весело.
Це я можу виправити.
Давайте нажеремося!
А тоді наша банда захопить вулиці.
Побачимо когось, не схожого на нас, змусимо цілувати наше взуття!
Господи.
Гаразд, цього разу без індіанців. Можна подумати.
Господи. Скільки разів повторювати тобі, Семе.
-Це не Індія. -І ти клятий расист.
Ні, це Пол - рисист.
Він найкращий рисист у колоніях.
Так, я чудово рисистую.
Холєра ясна.
Хто хоче роли з піци і щось бузкове?
-Ого! Вождь Джеронімо! -Можна просто Джеронімо.
-Ти відомий слідопит-відступник. -Це я.
А ти Томас Едісон, всесвітньовідома науковиця!
Саме вона.
Джордже, в тебе збирається чудова команда.
О ні. Ми більше не команда, Марто. Ми забили.
-Що? -Крім того, революція - це фішка Ава.
Я намагався помститися, та ми змарнували нагоду.
Тож тепер трохи помузичимо й заллємося пивком.
Це основний блюзовий мотив.
Слідкуйте за змінами. А тепер, лузери, давайте гуляти.
Ні! Джордже Бон-Джові Вашингтоне, ніяких тобі вечірок.
-Що? -Ав гуляв би зараз?
Ав ніколи не хотів гуляти.
Бо в нього були цілі, невиконані мрії.
Та дупою клянуся, щойно він реалізував би ті мрії,
то вдихнув би стільки, що побачив би Маґна Карта.
Справді? Ні. Ав? Мій Ав?
Жартуєш? Із такою головою?
Він був схожий на пазуху. Народжений для порошку.
Кокаїн не так діє.
Тепер ті цілі - твої.
Ті невиконані мрії - твої невиконані мрії.
Ти ж таку обіцянку дав, так?
То досягни тих цілей.
Здійсни ті мрії.
А тоді будеш гуляти, як багатий білий,
якого до кінця розкішного життя лихо обходитиме стороною!
Маєш рацію. Я маю заслужити це.
Ав хотів би цього.
Мій навіжений кокаїновий друг!
Народе, я тут подумав.
Я готовий ще раз спробувати, якщо ви не проти.
-Що скажете? -Звичайно, друже.
Це ж ти здався.
Якщо знайдемо Арнольда, можемо вибити з нього адресу.
Перепрошую, ніхто не звернув увагу на мою кляту руку?
Бенедикт Арнольд - вовкулака!
Перевертень, у деяких народах.
Він ніц не скаже, якщо не думатиме, що ми справді загроза для нього.
Єдиний шанс стати загрозою…
Мати срібну кулю.
-Саме так. -То що робити?
Срібна куля? Хто може таке зробити?
Я знаю одного ковалика.
Він зробив цю збрую, і я не можу її зняти.
Гаразд. З'їздимо до цього коваля
і розкажемо йому секрет про неймовірну зброю, що нам так потрібна.
Бо наша справа - справедлива!
Вона праведна!
Це Його бажання! Його й Ава!
-І Матінки Землі. -Ні.
-Та Ісаака Ньютона. -Ні. Лише Господа.
Я вважаю це самоочевидними істинами.
Усі за одного й один за всіх!
Ми знайдемо адресу в Ґеттісберґу!
Ура!
Ура! Ні, запізно.
Ковалику!
Чорт! Пішов у дупу.
Ми друзі.
Мені взагалі цікаво, навіщо вам срібна куля?
Краще вам не знати, пане Чорновалику.
Чому ви кажете «пан Чорновалик»?
Ревір назвав вас коваликом.
-Вірно, бо я коваль. -Так. Чорний ковалик.
-Коваль. -Чорновалик.
Я коваль, який працює з металом,
який окислюється під час нагрівання й стає чорним.
-Тож ви Чорновалик. -Саме так.
Балтиморський?
Просто скажіть, нащо вона вам.
Її використають, щоб звільнити колонії. Обмежимося цим.
Ви говорите про британців.
Дідько, чому одразу не сказали? Звичайно ж, я тільки за.
-Справді? -Кажу ж!
Але не плутайте.
Я аж ніяк не довіряю вам, вилупки.
Особливо вам трьом.
Та я ненавиджу британців.
Чому? Що пожирачі веселощів тобі зробили?
Озирніться. Я власник малого бізнесу.
Який найбільший ворог малого бізнесу?
-Великий бізнес? -Малий прибуток?
-Зростання ціни на мастило? -Білі крадуть усе, що в тебе є.
-Друг-білка? -Ні.
-Плинність персоналу? -Тесла дістав?
-Не можна пити в обід? -Білі крадуть усе, що в тебе є.
Постійні побоювання втратити
власні заощадження через непевні ділові компетенції?
-Ні, податки. -Податки. Точно.
Податки для малого бізнесу. А як найкраще знищити британців?
-Щось пов'язано з податками! -Саме так.
Ти нам допоможеш? Зробиш безкоштовно кулю?
Що? Білі вилупки, ви здуріли?
Я ж щойно сказав, що я власник малого бізнесу.
Гадаєте, я безкоштовно дам вам срібну кулю?
У нас нема срібла.
Британці відібрали все, коли добралися сюди…
Ложки. Чайні ложки. Я пам'ятаю.
Як гадаєте, чому це лайно таке дороге?
Гаразд. Скільки нам потрібно для, скажімо, однієї кулі?
-Клята тонна. -Для однієї кулі?
Пробач. Ти довбаний металург, як і я?
-Це ж тисяча ложок! -Три тисячі.
Це ж тонна.
Де нам дістати 3 000 ложок за ніч, брате?
Ну…
СРІБНІ ЛОЖКИ
ТИТАНІК
Дозвольте представити найбільшу чайну вечірку року.
Якщо вам потрібні срібні ложки, вам треба на той корабель.
Постривай-но. Звідки ти знав?
ЧАЙНА ВЕЧІРКА! БОСТОН
Що за прикол із листівками?
БЕЗКОШТОВНІ ЛОЖКИ
Це чудовий спосіб спілкуватися з широкою аудиторією,
на кшталт різних поштових служб, в яких не працює мій брат.
-Гаразд. Підемо? -Стривай.
-Потрібен план. -Навіщо?
Останнього разу його не було, й усе закінчилося кепсько.
Так, Джеронімо втратив руку.
-Ні, він втратив три п'ятих руки. -Жартуєш?
Наші думки й молитви.
У хороших лідерів, як Ав, є план для всіх випадків.
-Гаразд, пане Лідер, слухаємо. -Гаразд.
Пане Чорновалик, ти будеш на сторожі.
-Дзуськи. -Що?
Хочете, щоб я, чорний хлопець, сидів один у темряві,
грався в сторожа, поки ви порушуватимете закон?
Чорта лисого! Я ненавиджу британців, але смерті не шукаю.
Діставайте срібло самотужки.
Та якщо вам вдасться, я зроблю вам кульку.
Що ж, гаразд. Ось план.
Джеронімо, ти будеш на сторожі. Ти не проти бути на сторожі?
Тобто, я можу бути на сторожі
або дозволю одному з вас бути на сторожі для мене? Я буду на сторожі.
Чудово. Едісон, вдаси жінку офіцера, який вже на кораблі.
Це занадто довго. Давайте просто перевдягнемося в тих хлопців.
Салют, мсьє.
Взагалі-то, це план.
Взагалі-то, дуже кепський план.
Я ж казав, що краще залишити місце під в'язницю, а не рятувальні шлюпки.
Принаймні ми опинилися на кораблі, еге ж?
Вважатиму місію завершеною. Треба дістати плакат.
Дивовижно, та Сем має рацію. Ми ще можемо вигребти.
Я прослідкувала, як часто охорона йде на обхід.
-Якщо сидітимемо тихо кілька годин… -Ні!
Годі цих планів!
У Маґеллана був план, коли він здійснив навколосвітню подорож?
-Ні! -Так.
Він багато готувався.
Прокладемо курс на свободу, керуючись лише власним розумом.
Пане Ревір, знесіть цю стіну.
Що це за місце?
Не знаю, але не торкайтеся…
Овва.
Вони вимочують колоністів у чаї!
Перетворюють на британців. Джеймсе, ти хворий на голову!
Наскільки я розумію, це пробна партія.
Джеймс замислив не просто розчавити революцію.
Можливо, навіть… Дідько! Не хочу навіть казати!
-Просто скажи. -Щось глобальне.
-Це означає… -На кону цілий світ.
Матір Божа! Ти можеш дізнатися, що він планує?
Гадаю, що можу. Якщо хакну центральний блок.
Чудово. Хлопці, зберіть стільки ложок, скільки зможете.
А я поки випущу цих працьовитих американців із пробірок!
Джордже, ні!
Ні! Я ж майже завантажила план.
-Треба тікати. -Точняк.
Краще не скажеш. Хапайте ложки. Швидше, побігли.
-О ні. -Господи, рід людський.
Кепсько. Як жахливо.
Бідні люди на кораблі.
Слухайте, якщо хтось питатиме, «Титанік» врізався в айсберг.
Нас там ніколи не було.
Справа приречена. З такими успіхами мені ніколи не помститися за Ава.
І виконати його мрію, не забувай.
-Це друга частина. -Я намагався.
Намагався бути лідером, як він. Не виходить, Марто.
Джордже. Ав був чудовим лідером, але не треба копіювати його.
Ти повинен знайти власний стиль керування.
Можливо, менше планування. Давай більше свободи. Ти ж саме такий.
Знаю. Якби ж то я зрозумів це раніше.
До того, як «Титанік» врізався в айсберг.
Так. Жахлива трагедія.
Скажи? Просто жах!
Таке враження, що ми робимо один крок уперед, два назад. Іоана 3:16.
Тоді давай зосередимося на хорошому. Який крок уперед ти зробив сьогодні?
Дістав ложки.
Це чудово, Джордже. Вони для чогось потрібні?
Так, але без адреси в Ґеттісберґу від них зиску як від козла молока.
Невтомність, з якою ти продовжував пошуки,
знищила твою впевненість.
Давай, я тобі лисого поганяю, щоб ти заснув?
Вельми вдячний, та я маю заслужити.
Тоді відпочивай, кохання моє.
Звільни свою голову. Перед світанком завжди дуже темно.
-Іоана 3:16? -Навряд, чемпіоне.
Тоді відпочивай, кохання моє. Звільни свою голову.
Перед світанком завжди дуже темно.
Де я?
Не хвилюйся, Джордже. Ти в безпеці.
Ав? Аве, це ти? Нічого не бачу. Дуже яскраве світло.
Це я, пробач. Хотів вразити появою.
Радий бачити, Аве. Але що це за місце?
Це світ твоїх мрій, Джордже.
Невже? А можна питаннячко? Чому світ моїх мрій такий подертий?
У нас скінчилися гроші.
-У моєї мрії нема грошей? -Саме так.
Розумієш, мені сказали так звані «продюсери мрій»,
що ми можемо використати ці гроші ефективніше.
Для масштабної заключної битви хвилин за 30 чи десь так.
Гаразд. І що ти збирався робити?
Я продумав усю ідею.
-Ти битимешся з казковою гідрою. -Круто.
Знаю. Вона створена з усіх правил короля Якова.
На місці кожного правила, яке ти зрубаєш, з'явиться інше.
НЕЗДІЙСНЕННА МРІЯ
-Крута метафора, друже! -Дякую, брате.
Ми покажемо, що революція -
це дещо більше за невиконання правил короля.
Справа ще в твоєму сині.
-Що? У мене буде хлопчик? -Так!
Єй! Оце ж треба! Крутяк!
Будь-який варіант хороший. Дівчата теж круті.
Так. Але буде син. Він - майбутнє.
Він, а також усі сини й дочки цієї великої нації,
незважаючи на їхній вигляд та походження.
Веди їх, Джордже.
Будь народним лідером!
Ясно, Аве.
Та я зрозумів би ще краще,
якби давав копняка величезній казковій гідрі,
але то я так сказав. Усе ясно.
Домовилися. І не хвилюйся, Джордже.
Попереду ще достатньо битв. І ще одне.
Що таке, друже? Ти можеш мені все казати.
Коли твоя дружина пропонує поганяти лисого - погоджуйся.
-Джордже! -Марто!
Не хвилюйся за неї, Джорджі.
Про неї не гарно дбатимуть, якщо розумієш мій натяк.
Не розумію. Але ти був на «Титаніку». Ти мав померти.
Тобто я чув, що ти був на «Титаніку».
Я чув це від того, хто був там,
поки я читав цю книжку.
«Гроби гніву».
Що ж, я чудово плаваю, дурню.
Треба було поцікавитися.
Дякую за пораду.
Коли Едісон винайде Інтернет наступного року,
я особисто відредагую твою сторінку у Вікіпедії.
«Бенедикт Арнольд, чудовий плавець та неймовірний гівнюк».
А я скасую правки.
Не скасуєш, бо ти труп!
Що?
Може, після того, як твоя подружка винайде Інтернет,
вона зможе винайти пилку, для якої не потрібен бензин.
Ти висмоктав його з моїх пилок, поки я спав?
Господи, та ти псих.
Найгірший вид.
Розумій, як хочеш. Відведіть її до адреси в Ґеттісберґу.
-Джордже, ні! -Марто!
Джорджі, я щойно зрозумів, що ми тебе розбудили.
Дозволь відшкодувати.
Вечір приніс погані новини, мої людські друзі.
МОЛ НЕЗАЛЕЖНОСТІ
Точняк, погані новини для пожирачів веселощів. Викуси, «Титаніку»!
Точно! Так! Крутяк.
Гадаю, екосистема цілого порту також може викусити, так?
Ну… Так, на 100%.
Тривога!
-Усе добре? -Джордже! Що сталося?
Арнольд викрав Марту!
-О ні! -Паршиво, коли крадуть дружину!
А вона вагітна!
-Що? -Вітаю, який чудовий подарунок!
Дякую! Пробачте, що повідомляю за таких обставин,
але ми цінуємо вашу підтримку!
Ми вже в списку очікування в садочок.
Друже. Можливо, тобі треба виділити трохи часу для себе.
Це сильні емоції. Я ж знаю.
Ні, саме це мені не потрібне.
Старий Джордж забув би про своє горе на гулянках.
Але не я. Це лише додало кляте мастило в мій вогонь.
До біса, чуваче!
Бен сказав, що повіз її в Ґеттісберґ.
Ми досі не знаємо адресу. Джордже, не хочу нагадувати,
але ми все випробували, щоб зламати цей код.
-Код… -Не знаю, що ще можна зробити.
-Код… Матері твоїй ковінька! -Що?
Мало кому відомо,
але Ав був не лише провідним кухарем Америки.
ЗАКРИТО
Він був ще й найздібнішим криптографом.
Фіфографом?
Криптографом. Це людина, яка розроблює й розгадує коди й шифри.
Точняк, фіфограф.
Я ж так і сказав. Ми говоримо про одне й те саме.
Саме так. А це означає, що останній указ Ава -
назвати нашу вільну країну Америкою, - це теж якийсь шифр.
За словом «Америка», друзі мої,
й ховається адреса.
Як на мене - вилами по воді писано.
Та мені знадобиться час, щоб розгадати код.
А поки хтось має закинути ложки до Чорновалика.
Тільки не я!
-Гаразд, вождю, тоді ти. -Якого біса ви втнули?
Я програв у грі, правила якої білі мені не пояснили?
Я не можу віднести все срібло.
-У мене лише одна рука. -А хто в цьому винен?
Ви. Бо ви облажалися у В'єтнамі.
Що ти верзеш? Ми виграли у В'єтнамі.
Взагалі-то, якщо я так зможу хоч тимчасово здихатися тебе, то я згоден.
-Ти гарна людина, вождю Джеронімо. -Просто Джеронімо.
Інші - йдіть зі мною.
Я знаю ідеальне місце, щоб працювати над шифром Ава.
От лайно.
Ти залишив Вашингтона жити.
Так, я прорахував ризики, мій сеньйоре.
Замість того, щоб відрізати одну колючку,
ми скоро можемо отримати нагоду вирвати весь довбаний кущ.
Нащо було красти його дружину?
Не боїшся, що мотивував його?
Я на це сподіваюся.
Усе одно, ми маємо прискорити мій… Ваш план.
Чудово. Пришліть сюди головного інженера.
Ви хотіли мене бачити, Ваша Величносте?
Невеличкі зміни плану.
Моя зброя повинна працювати швидше, ніж ми планували.
Наскільки швидше, Ваша Величносте?
Сам скажи.
Якщо ми працюватимемо цілодобово,
можливо, підготуємо її за три тижні?
Прошу, Ваше Величносте, Ваша Високосте. Я можу швидше.
Слава Богу.
Моя нога!
Вражаюче.
Манчестере, ходи до татка.
Гарний хлопчик.
Дивися, маленький інженерчик на твоєму обличчі.
Мабуть, тепер і на моєму.
Правда? Так!
Гаразд. Скажу інженерному відділу, щоб посилили свою роботу.
Не забудь, Арнольде.
Вдасться твій план чи ні,
якщо ти ще не зрозумів, я вагатися не буду,
Вашингтон невблаганно прямує
до скрегочучого черева диявольської військової машини,
якої ще не бачив світ.
А він цього навіть не розуміє.
Так. Вони ніколи не здогадуються.
Джордж? Ти ж наче казав, що знаєш безпечне місце для роботи.
-А що? Мені подобається. -Дякую, Поле.
Але я не про це місце говорив. Он воно.
Це ще краще!
Аве, я вдома.
Перепрошую, пані.
Господи! Іграшкові коні!
МАЙСТЕРНЯ ДЖОРДЖА ТА АВА
Джордже?
Джордже, все добре, друже?
Так.
Але мені треба побути наодинці з Авом.
Я маю потрапити в його голову, щоб була надія розгадати код.
Ну гаразд.
Ну ж бо.
Підтвердься! Прошу!
Нам вдається!
Так!
Наступний і наступний. Ще. Залегко.
Ні! Так! Скинь 30%, прошу!
Дідько! Я вляпався!
Ні, чорт!
Мізки геть заіржавіли.
Від нього постраждаєш і ти.
Нескінченне винищення.
Швидше! Дякую.
Повернути. Так!
Три, два, один. Уперед!
Ну ж бо. Так!
Так!
Тебе хакнули, брате!
Що робитимеш, коли все це закінчиться?
У тебе десь є сім'я?
Клайд - моя сім'я.
Я знаю. А людська сім'я і друзі?
Тому я це й роблю.
Ти почав війну проти наймогутнішої країни в світі, щоб завести друзів?
Так. У мене не було друзів-людей.
Поле, одна подруга в тебе вже є.
Дякую. А ти чому хочеш воювати?
Вони тебе ображають і не поважають, ти для них як віслюк.
У Джорджа гарні наміри.
Сем не поважає мене, але він ідіот.
Слухай, левів не хвилює думка овець.
У мене багато друзів серед овець, мушу сказати, вони дуже самовпевнені.
Я мала на…
Так вівці розмовляють.
Я роблю це, бо хочу, щоб усі могли займатися наукою.
І не боялися покарання, переслідування чи навіть осуду.
Але багаті білі вилупки, які всім керують,
розказують усім, що науки не існує.
Тож я їм покажу.
Я покажу цілому світу, що наука існує.
І як ти це зробиш?
Використаю те, чого не можна буде не помітити.
Я використаю науку, щоб виграти у війні.
Я ще не знаю, як я це зроблю.
Але якщо вчасно використати один чудовий винахід,
весь світ одночасно скаже…
Клята еврика!
…і тоді я згадав один із найулюбленіших хакерських кодів Ава.
Коли я дешифрував код, то пробив кореневий пароль.
Найпростіша перевірка суми резерву основних даних
дозволила мені видобути солений геш,
а після провалу мене осяяло.
Джордже, це неймовірно!
Ви ж ще не чули найцікавішого.
Коли я екстраполював через подвійний вузол МКД,
відкрилося значення шифру.
«А» - це перша літера алфавіту,
тобто це перша буква.
Отже, «А» дорівнює один.
Так, я зрозумів усе.
А якщо «А» дорівнює один, тоді…
1 МЕРИКА
-Та ти знущаєшся! -Над нами обома.
Аж ніяк. Америка дорівнює «1 Мерика».
Слово «Мерика» вам ні про що не говорить?
Я знаю! Дідько, забув.
Ні. Воно починається з одиниці?
Може, це освіжить вашу пам'ять.
Десятикратне збільшення.
Господи.
1 МЕРИКА-СТРІТ ҐЕТТІСБЕРҐ
Пані та панове, ось вам адреса.
Схоже, ми… Мабуть, треба було розвідати місцину, так?
Але тоді не було б тієї офігенної сцени, коли Вашингтон хакнув код, так?
Справді? Ви гадаєте, було офігенно?
Я не занадто вихвалявся?
Аж ніяк, друже. Дуже реалістично.
І дуже швидко.
Хлопці, ви повинні побачити це. Дивіться.
Що там?
Червоні мундири довкола столу.
Є лише одна причина, через яку дорослі чоловіки стоять біля столу.
-Ганяють лисого. -Змовляються.
-Саме так. Зустріч уже почалася.
Тоді не можна втрачати ні хвилини.
Джордже, чекай. У нас досі нема срібної кулі.
-Треба вбити Арнольда. -Дідько! Це правда.
Де поділися ті хлопці з нашою срібною кулею?
Я ВЖАРЮ - КОВАЛЮВАННЯ Й ВИРОБИ З МЕТАЛУ
ГОРА РАШ-ХТИВА - ТАНЦІВНИЦІ
А тоді великий йолоп каже: «Ми виграли у В'єтнамі».
Уявляєш, як він звик вигравати впродовж життя,
що навіть під час програшу його мозок видає:
«Ми ж ніби виграли те лайно, так?»
Оце і є визначення привілею.
Я купу разів намагався сказати їм про це,
але вони мене геть не чують.
Якщо хочеш пояснити їм,
треба впхати це поняття, навіть не знаю,
в якусь найтупішу річ, у мультик чи щось подібне.
То як довго тобі ще робити ту срібну кулю?
-Та вона вже давно готова. -Що?
Так.
Я більше не можу чекати.
Маю врятувати дружину й ненароджену дитину.
Якщо той пожирач дітей там…
Господи! Він погрожував з'їсти твоє ненароджене маля?
Та ні, він не казав такого, але він дуже лихий, Едісон.
Годі вам. Будемо доскіпуватися до слів?
Джордже, без срібної кулі нас з'їдять.
Я знаю. Послухайте, я не прошу вас іти туди.
Це самогубство, але я мушу.
Джордже, ми команда.
Якщо є хоч шанс урятувати твою сім'ю,
ми маємо ним скористатися. Так?
-І я щойно почув, що він їсть малюків! -О ні!
-Семе, ні! -Так і знав!
Не можна втрачати ні хвилини. Ходімо прокрадемося.
Наука.
Двері не закриті.
Та й нащо, тут лазерні промені.
Сподіваюся, народе, ви розігрілися.
Тихенько й повільно, татку, так.
Хлопці, це просто мотузка.
Я крадуся дуже тихо.
Не рухайся, поганцю!
Дивіться, як полетів! Круто!
Що за лайно?
Хто це нашкрябав? Геть не схоже.
ВАШИНГТОН
-Привітулі, лоскотулі. -Раз плюнути.
-Салют, мосьє! -Сосиски з пюрешкою.
Звільніть ірландців!
Той негідник усе підлаштував.
Марто!
-Марто! -Джордже, стривай! Це пастка.
Дідько.
-Що вони зробили з твоєю дружиною? -Поле, це не Марта.
Це гіпер термобарична бомба.
Мої наручні бластери повинні зупинити подачу струму
в пусковий механізм. Наука.
Що?
Відьма! Це був твій єдиний шанс,
а твоя улюблена наука підклала нам свиню!
Я не розумію. Я скористалася наукою.
Часу нема. Я маю відвезти це якомога далі.
Тепер усе залежить від вас.
Врятуйте Марту! Врятуйте Америку!
Ні, сам рятуй її, Джордже.
Це робота для рисиста.
Найшвидшого рисиста колоній.
Прощавайте, людські друзі!
Біжи, Клайде! Швидше за вітер!
Друзяко, злізай!
Клайде, що ти таке кажеш?
Клайд може втекти далі без додаткової ваги Пола.
Ні! Клайд - єдиний друг Пола!
-Ні, у Пабло тепер є друзі-люди. -Але, Клайде…
Вали вже!
Хіба не розумієш?
-Клайд більше не хоче бути з Пабло. -Що?
-Вали! Дідько, Пабло, вали! -Клайде, ні!
-Іди геть! -Клайде, навіщо ти так кажеш? Ні!
Клайде, прошу!
Клайде!
Схоже, ми були не байдужі тому ідіотові.
Це правда.
Королю Якове, ми нарешті зустрілися.
Так. Респект тобі, Вашингтоне.
Бачу, що тобі вдалося обійти пастку твого старого друга Бенедикта.
Обійди ось це, кривозубий!
Семе, ти не…
Це голограма.
Де моя дружина, падлюко?
Ти питав… Де майбутня королева?
Ніколи!
Ти ще передумаєш.
Марто!
Якщо торкнешся її хоч одним товстим пальцем,
я відірву твій довбаний прутень!
Краще поспішай, Джордже,
бо ми от-от познайомимося ближче.
Більше жодних слів, Джеймсе.
Ніяких ігор!
Хочу зустрітися з тобою віч-на-віч.
Що ти задумав?
Завтра.
Пан або пропав.
Мій загін. Твій загін!
Тобто твій загін проти моєї величезної армії!
Приведи хоч усі червоні мундири, чхати я хотів.
Візьму більше горючого для своїх пилок.
Виклик прийнято. Завтра зранку. Атрійшен-філд.
О восьмій рівно. Не спізнюйся.
Клайде!
Із ним усе буде добре?
Ти пожертвував Клайдом, щоб урятувати нас?
Клайд сам пожертвував собою.
Я люблю своїх нових людей-друзів,
але я любив і Клайда!
Він був моїм братом!
Має бути вихід.
Я ходжу в один книжковий клуб із Кларою Бартон.
Інноваційною лікаркою?
Її звати Клара?
ДОПОМОГА БАРТИ
Думаю, я можу його врятувати.
Доведеться застосувати цілий спектр мого кібернетичного дослідження.
-Тобто? -Тобто, коли я закінчу…
Він буде більше схожий на машину, ніж на тварину.
І є ймовірність,
що в далекому майбутньому він повстане проти нас і…
Кінь винен мені три бакси, так що зробіть, що треба, док.
Шансів не багато. Мої нанотехнології розвинені,
але живу тканину замінити нічим.
Ідіть. Хочу побути з Клайдом наодинці.
Гаразд, Поле.
Кажи про колоністів усе, що хочеш…
САНДЕРС - КУРЯТИНА
…але засмажити курча й покласти його в відерце -
це чудова ідея.
Хіба ти не спрагла, моя королево?
Я ніколи не питиму твій сповнений податків чай, Якове.
Ти будеш набагато поступливішою після розслаблюючої ванни.
Арнольде, ванну для міледі вже набрали?
Так, мій сеньйоре. З бергамотом, гарячу.
Чудово!
Подивися, піца з подвійною начинкою.
Спробуй порахувати, Арнольде. Це неможливо.
Хочеш?
Насолоджуйся, поки можеш, Якове.
Поки мій чоловік не відірвав твого прутня!
Люба моя, оскільки моя машина судного дня готова…
ПРИЛАД СУДНОГО ДНЯ
…твій чоловік і його купка зрадливих невдах
скоро самі собі прутні повідривають.
-Чого це раптом? -Що саме?
Навіщо їм собі відривати?
Тому що! Ось чому!
Це коржик чи мордочка?
Знаєш що? Чхати я хотів. Це мій новий друзяка, от хто це.
Так, мій королю, ця щедра земля може запропонувати ще багато всього.
Так. І яким закутком мого нового королівства
ти хочеш правити? Цікаво.
Може, візьмеш якусь Дакоту? До біса, бери обидві.
Може, я заберу все?
Але чому?
Бо, товстий блазню, нащо мені їсти шматок…
Божечки!
…якщо я можу з'їсти всю піцу?
Нарешті. У свободи є день народження. Завтра.
Тож ідіть додому.
Ідіть додому до друзів,
до сім'ї, до коханих.
А тоді підготуйте свій арсенал.
Візьміть зброю не проти людей,
візьміть зброю проти армії.
Зброю, якою можна здолати народи.
Адже завтра революція помре,
і народиться Америка.
Веди мене, друже мій.
Покажи мені шлях.
Джордже, якби ж я мав мільйон таких друзів, як ти!
…мільйон друзів…
Аве, оце ти завбачливий вражий син!
Та нам усе одно треба багато вогняної сили.
Привіт, вітаю в «Ялмарті». Що шукаєте?
Як життя? Мені потрібні пушки.
Хай Бог вас береже.
Ви хочете якусь конкретну?
Підійде та, що вміє стріляти масивно.
Типу, за кожну випущену в мене кулю
я хочу випускати декілька сотень у відповідь.
Ясно. І де ви плануєте їх використовувати?
-На полюванні? -Чудово!
Тоді я точно зможу вам допомогти.
Тепер треба почекати розгляду заявки.
Усе. Давай гарно озброїмо тебе, здорованю.
Фантастично! А ти ж син пана Кінко?
Так, пане. Фредерік Гав'єр Кінко. Приємно познайомитися.
Фред Екс. Кінко, як зручно.
Мені ще потрібен ксерокс.
Найкращий у колоніях.
Вам вдалося поспати?
-Так. -Одразу відрубався.
І я не спав. Байдуже. Скоро виспимося
у ліжках переможених королів.
Оце гарно сказав. Ти стаєш майстром.
Подобається? Справді? Зацініть.
Командна робота здійснює мрії.
Він має рацію. Так і є.
Оце справжній лідер.
Дякую. Якщо чесно, я доволі впевнено почуваюся.
Можливо, зрештою, все вийде добре.
-Бісова ковінька. -Хай вам грець.
Я не буду підсолоджувати пілюлю.
Троє проти десяти тисяч? Шанси невеликі.
-У нас. -Зате ми згори.
І ви тут не одні.
Джеронімо! Чорновалику! Ми гадали, ви дезертували.
Думав про це, навіть багато, тоді пішов в іншому напрямку.
Навіть забронював хатку з іншого боку міста.
Та, незважаючи на здоровий глузд,
з'їв депозит і вирішив прийти.
Бо це моя земля,
і мені не потрібен чийсь дозвіл захищати її.
Пане Чорновалик, ви теж приєднаєтеся до битви?
Я прикинув, що як головним стане білий стариган,
він наламає більше дров, ніж ти, Джордже Вашингтон.
Ти один із хороших.
Усе те срібло… заради однієї кулі.
Так, тож використай її розумно.
Ми так і зробимо. І зробимо це стильно.
Так.
Я попросив Бетсі Росс і Тіма Ґанна зробити їх учора.
Тім Ґанн? Стильно звучить.
Моя мрія - хоч зараз вона здається дурною - зробити цей дизайн
національним символом після перемоги.
Першим прапором Америки.
-Символом неприборканого духу. -Нашої першої спраги до знань!
Нашого невтомного пошуку дуп, щоб дати їм копняка!
І це лише ідея,
але, можливо, футболки такого стилю стануть формою
першої американської національної гри.
Щось на кшталт крикету, але зі справжніми правилами.
І не треба буде бути спортсменом, щоб брати участь.
-Чи мати дві руки. -І жінки теж гратимуть.
Не знаю… Давайте не будемо відволікатися.
Дивіться! Національна пташка!
-Так! -Візьму. Все інше ти забрав.
Знаєш, що нам треба тепер? Національна пісня.
Мабуть, ти про…
національний гімн.
ДЖОРДЖ ВАШИНГТОН
«НАЦІОНАЛЬНИЙ ГІМН» - ЛІБЕРТІ-РЕКОРДЗ
Якщо я поїду завтра
Ти досі пам'ятатимеш мене?
Бо мені час рушати
Адже ще стільки всього Треба побачити у світі
Бо я тепер вільний, наче птах
А птаха не змінити
Господи, допоможи, мене вже не змінити
Як гарно, Джордже!
Знаю, крута, так? Написав учора.
Вимагатиму грати цю пісню
на кожній вечірці до кінця життя.
Ні, я не про пісню.
Я про американців!
Вони прийшли. Спрацювало!
Що спрацювало, Вашин?
Учора я знайшов стару записку Ава.
Він писав, що хотів би мати мільйон таких друзів, як я.
І тоді я зрозумів, що можу мати мільйон друзів.
Навіщо обмежуватися 20 братами, якщо можна мати мільйон,
і чхати, як вони виглядають.
Саме так! Семе, це по-американськи!
Народе! Ви чули?
Я більше не рисист! Я зміг!
Чудово.
Джордже, як тобі вдалося?
Як ти сповістив стільки людей за одну ніч?
Я згадав те, що один друг сказав мені про листівки.
«КІНКО» КОЛОНІСТІВ
Чудовий спосіб спілкування з широкою аудиторією.
РЕВОЛЮЦІЯ ЗАВТРА!
БАКСИ СКОРО ЗНАДОБЛЯТЬСЯ!
Я всю ніч розповсюджував їх цією величною землю,
від океану до сонячного океану.
Це ж тисячі кілометрів! Як ти…
Мені трошки допоміг найшвидший рисист колоній!
-Що вони з тобою зробили? -Тобі болить?
Британці наближаються, приготуйтеся дати їм копняка!
А я радий, що банда знову разом.
Увага! Ходімо! Хапайте гвинтівки.
Ці маленькі машини смерті вирівняють наші шанси.
Та коли війна скінчиться, повернете їх мені.
Звичайно, питань нема.
Населенню небезпечно їх зберігати, так?
Дуже розважливо.
Чого ми чекаємо, в ім'я Господа?
Чому ми не нападаємо?
Прошу пробачити, мій лорде,
американці щойно змінили свій одяг на зірки й смуги, бачите?
Тоді трохи поспівали.
Тепер, схоже, підганяють одяг під себе.
Гадаю, це швидко.
Не обов'язково чекати, поки вони вдягнуться.
В атаку, ідіоти!
Прийнято, командире. Починаємо бомбардування.
Почнемо кляту революцію!
Почали!
Розчавіть їх! Щоб аж до м'яса!
ВІЙНА НА ВИСНАЖЕННЯ
ПОШУК ЧЕРВОНИХ МУНДИРІВ
УБИТИ ВСІХ
О ні.
Я-ронімо!
Едісон, дай мені паливо!
За Америку! Вперед!
Артилерія. Вогонь на передньому плані.
Але, мілорде, ми знищимо власних людей.
А щоб ти скис! Я ж зло!
Ми поганці! Господи, зверни увагу!
А тепер відкривай вогонь, інакше з'їм твої кістки!
Командире.
Прийом. Усім гарматам - відкрити вогонь. Небезпека наближається.
Треба якось зупинити ці гармати!
Стривай. Це Марта?
Господи! Едісон, за мною!
Поле, вирубай цих ходаків, інакше нам торба!
-Прийнято. Починаю атаку. -Едісон, підкинь мене.
Зараз допоможу! Науко, не підведи мене зараз.
-Едісон, лети прямо! -Мої двигуни трохи постраждали!
Просто доправ мене до слона!
-Салют, мсьє! -Марто!
Слава Богу! Я такий радий, що ти… в безпеці?
Тримати ціль.
Манчестере, якщо хочеш зробити щось правильно…
На тобі! І тобі!
Що за… Що ти таке?
МОЮ ГОРЛЯНКУ ПЕРЕРІЗАЛИ!
Гандбол! А ти порушуєш, дурню!
Можливо, так грають у Британії.
Але це Америка, виродку!
Тачдаун!
Що сталося з цим натовпом?
Ніяк батарейка не сяде.
Байдуже, перейду до заключної частини.
Гру завершено, друже.
Нас оточили. Чому вони не наступають?
Бо це не входить у план, дурноголовий!
Дідько!
Матір Божа! Що це таке?
Прилад для зміни погоди. Дивіться на чайні пакетики.
Його спроектовано, щоб наповнювати хмари чаєм!
Запхати в них чай? Буквально? Але навіщо?
Щоб вони дощили чаєм.
Усі чоловіки, жінки та діти під цим просторим небом
одразу ж перетворяться на британців.
Революція не лише закінчиться,
вона фактично ніколи й не розпочнеться.
Дідько! Ось чому ти говорила, що на кону цілий світ.
Ага. Якщо він успішно зробить британця з кожного колоніста в Новому світі,
він на цьому не зупиниться. Він перетворить на британців цілий світ.
А знаєте що? До дупи це все.
-Було весело, але недовго. -Залиш собі.
Це твої останні хвилини життя як колоністки. Насолодися ними.
Та й воно ідеальне.
Пиво - повна протилежність чаю.
Тож останнє «пішли ви» для британців. Правду кажу?
Повна протилежність. Точно! Семе, тримай міцно баклажку.
-Але ж в ній повно пива! -І це добре.
-Чорновалику, прибий цей клапан на місце. -Уже!
Джеронімо, слідкуй за тією штукою.
Це не важко.
Поле, мені треба багато енергії!
-Едісон! Що це за лайно? -Це наука.
Наука, яка виграє цю війну.
Останнього разу, коли ти випробовувала «науку»,
ти активувала бомбу, що ледь не вбила нас.
Звідки нам знати, що це спрацює?
Я не впевнена, Семмі, але в мене є гіпотеза.
То давай перевіримо гіпотезу й напишемо кляті висновки!
В ім'я науки!
Ні! Не так! Марто!
-Пий, Джордже! Упивайся. -Ні! Не буду!
Гаразд, опирайся. І я отримаю повну опіку над сином, щойно він народиться.
І ти не зможеш мене зупинити.
Ти сів у калюжу як лідер, як чоловік і як батько,
так само, як колись зробив твій батько.
Гей, усе добре.
Хоч ти й конкретно
підвела всю команду, ти зробила все, що могла, відьмо.
Я не відьма, Семе. Я науковиця.
І ні, я нікого не підвела.
Промінь не мав знести заварник із неба.
-Ні. -Звук коня.
Що ти зробила, жіноча подруго-людино?
Я змінила полярність чаю.
То якщо це вже не чай, що це за лайно?
Повна протилежність чаю.
Це пиво! Пиво виграло війну!
Що? Ні, пиво не виграло… Ні, наука!
Брате!
Просто хочу дещо сказати як лідер групи.
Хвилин 30 тому я мріяв про більше братство.
А тепер я озирнувся й отримав його.
Оце сила позитивного мислення, хлопці.
-Вірте в себе! -Знущаєшся?
Смакота, правда?
Джордже! Що сталося?
Наука, Марто. Сталася наука.
Господи! Я могла… Я майже…
Ні, не хвилюйся через це.
Ти знову стала собою, і нам залишилося зробити останню річ.
-Гарячий секс! -Остання битва. Що?
Точно. Остання битва.
-Брате! -Ні!
Братани. Повсюди братани!
Ваш дезик смердить!
Перепрошую, пане.
У вас є хвилинка, щоб поговорити про свободу?
Хіба ти не здивований, що британців очолюю я, а не король Яків?
Що? Ні. Ясна річ, що ти втнув свою фірмову фішку.
Що?
Фірмову фішку. Ти тепер фішка, брате.
Якщо когось зрадить вірний друг,
кричатимуть «Бенедикт Арнольд». Згодні, люди?
-Так. -Справді фішка.
Ні. Ви так не можете.
Ще й як можемо. Бо ми всі проголосували.
А це називається…
Клята демократія!
-У нас вийшло! -Джорджі.
Ти гадаєш, що виграв.
Мегаперевертень!
Джеронімо, зараз!
Активувати ланцюг.
Семмі, стріляй!
Зараз буде боляче, гаде.
Хлопці, я не знаю, скільки він ще витримає!
-Де та дурна куля? -Ми шукаємо!
Шкодуєш про щось, друзяко?
Так. Шкодую, що можу віддати лише одне життя за свою країну.
Так. Гадаю, одне таки треба віддати.
Дідько! Вона ось тут.
Хлопці! Я знайшла її!
Чого шкіришся, ідіоте? Ти ніяк не зможеш мене вбити.
Я й не намагаюся вбити тебе, Бене.
Це зроблять вони. За допомогою улюбленої гри Америки.
Ні!
Оподаткуй ось це, вилупку!
Вона летить на праве поле.
Куля все ще летить! Високо в небі!
-Лайно! -Йому вдалося!
Джон Генрі Сміт зробив це!
ВЛАСНІСТЬ ДЖОНА ГЕНРІ
Вітаємо в Америці!
6 МІСЯЦІВ ПО ТОМУ…
Хочу ще зробити пам'ятник для Ава.
Звичайно, пане президент. Такий самий, як ваш?
Ні, Бейю Юйміне.
Зроби йому статую ось там, щоб він сидів і дивився на мій пам'ятник.
Ти хто, Демі Мур?
Нащо так обламувати привида, Джордже?
Аве! Брате! Який я радий тебе знову бачити.
Відчуєш себе справжньою падлюкою, коли побачиш, що я приніс.
Декларація! Ти врятував її!
Урятував.
Трохи невидимої плівки пана Скотча - і вона як новенька.
Вона прекрасна, Аве.
Так. Але справжній національний скарб - це ти, Джордже.
Я пишаюся тобою, друже.
І ні, позаду немає мапи зі скарбами.
-Шкода. -Джордже, що робиш, брате?
-Усі тебе шукають. -Семе.
Я радий, що ти прийшов. У мене щось є для тебе.
-Що це? -Подарунок для хрещеного мого сина.
-Ти про мене? -Еге.
Мені потрібен той, кому я можу довірити життя сина.
І я завжди думав, що це буде Ав.
Та оскільки він пр… помер, мені потрібен хтось інший.
Джордже, це така честь!
Стривай, це мій капелюх? Мій!
Але… Я не вмію дбати. У мене немає вроджених інстинктів.
Ні, тобі не потрібно дбати.
Вважай себе частиною сім'ї.
Ти наче веселий, п'яний
і позбавлений расистських поглядів дядько, якого завжди не вистачало Америці.
Дядько Сем. Мені подобається.
Клятий дядько Сем!
Ходімо, дядьку Семе, наші земляки чекають.
УРОЧИСТЕ ВІДКРИТТЯ АМЕРИКИ
Привіт, Дензеле.
Мої друзі американці, цього дня, 4 липня 1776 року,
ми нарешті стали вільними!
Як щодо ваших рабів?
-Питаю, що з вашими рабами? -Розумієте…
А як щодо жінок?
Нам дадуть рівність у вашій Америці?
-Так, але… -Звичайно, одразу після індіанців.
Постривайте. У мене склалося враження, що ми повертаємо свої землі.
Влучне зауваження.
Можна, я залишу собі кулемет?
Раптом, мексиканець захоче забрати в мене власність?
Що? Ти ж щойно забрав цю землю в індіанців…
Він хотів напасти на тебе. Я бачив!
-Ти пристрелив його! Зі спини! -Він поворухнувся. Клянуся!
Влаштуємо чесний і неупереджений суд, так?
-Люди, заспокойтеся! -Та пішов ти!
Ні, пішов ти!
-Я хочу одружитися зі своїм хлопцем. -Грішник!
У нас буде повна медична допомога, так?
МІСІЮ ЗАВЕРШЕНО
Серйозно, хлопче. Що з рабами?
Господи. Ми ще налажаємо, так?
ВАШИНГТЕН - АДЕМС - ЕДІСЕН
А щоб вас! Гадаю, ми все пропустили, «е».
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський