Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX-ALKUPERÄISDOKUMENTTI
Angèle, Angèle…
Angèle…
Kaikki tapahtui nopeasti ja rajusti.
Angèle, tule vaimokseni!
Tuntuu hyvältä pukea se sanoiksi.
PÄIVÄKIRJA
TUKEHDUN
FEIKKI
MENESTYS?
Saan kertoa tarinani, kuten itse sen koin.
Tämä kamera saa minut näyttämään hirveältä.
Kukaan ei osaa kertoa tarinaani paremmin kuin minä.
Tähän ei voi valmistautua.
Päädyin yhtäkkiä kaikkiin radio- ja TV-ohjelmiin.
Olin riemuissani.
Toisaalta mietin, miksi juuri minä.
Loin itselleni hahmon, ihannekuvan, jossa yhdistyivät kaikki idolini:
pieni merenneito, prinsessatyyli, Hélène Ségara,
Priscilla Betti, Ariana Grande.
Halusin näyttää samalta kuin he.
Ongelma on, että samalla hukkasin aidon Angèlen.
En enää tiedä, kuka olen.
KUKA ANGÈLE ON?
BRYSSEL, BELGIA
Kansalaisten tulee pysyä kotona -
välttääkseen fyysistä kontaktia lähipiirinsä ulkopuolella.
Kaikki kokoontumiset on kielletty.
Eristyksen ensimmäinen päivä. On 14. maaliskuuta 2020.
En tiedä, mitä lähiviikot tuovat tullessaan.
Eristyksissä ollaan
Minulla on tylsää, joten teen kokeita.
Eristyksen viides päivä.
Viime merkinnästä tuntuu olevan kaksi vuotta.
On 19. maaliskuuta. Aika matelee.
Olen väsynyt tähän eristykseen.
Aluksi en tahtonut tehdä musiikkia. Minun piti olla tauolla.
Rakensin itselleni kotistudion, jossa oli hifijärjestelmä ja kaikki.
Tein siellä paljon musaa.
Miksi tämä kuulostaa tältä?
Ihan liikaa saturaatiota.
Eristyksen aikana aloin miettiä uutta levyä.
Aiemmin aikani oli mennyt kiertueisiin ja promotyöhön.
Eristyksissä minulla oli aikaa miettiä, mitä tekisin seuraavaksi.
Minulla kävi tuuri ekan levyni kanssa, mutta kirjoitin sen 20-vuotiaana.
Nyt olen 25, ja elämäni on muuttunut paljon.
Olen kokenut paljon. En voi laulaa samoista asioista.
En tykkää tuosta. Ärsyttävää.
Minulta odotetaan menestystä. Se aiheuttaa paineita.
Taidan silti tehdä levystä erilaisen, henkilökohtaisemman.
En tiedä, mitä tästä tulee.
KUKA ANGÈLE ON?
Olin unohtanut, miltä tuntuu istua yksin pianon ääressä ja miettiä,
mistä haluan kertoa ja mistä haluan laulaa.
ERISTYSPÄIVÄ 36
Yksi kerta, älä luovuta
Toinen kerta -Täynnä rakkautta
Kolme sinulle
Missä olet?
Ilman pandemiaa olisin varmaan matkustellut ja juhlinut.
En olisi kohdannut pelkojani näin suoraan, ellei olisi ollut pakko.
Pepette.
Salaisuuksien kammio.
Minulla on valtavasti brolia.
BROL - MASKULIINI (BELGIAN RANSKAA) SOTKU, KAAOS
Siis ihan aitoa brolia.
Salaisuuksien muistikirja on ehkä täällä.
Eikö se olekaan täällä?
Pepette on jumissa.
Miksi päätit kirjoittaa kaikki asiasi ylös
Salaisuuksien muistikirjoihin?
Nyt löytyi yksi.
YKSI ELÄMÄ
Minulla on tarve kirjoittaa paljon. Siksi kai kirjoitan laulujakin.
Olen aina pitänyt päiväkirjaa. Niitä on paljon.
Tämä on aivan alusta.
Minulla ei ollut vielä biisejä.
Hitto, mitä paskaa olen kirjoittanut.
Sanoitukseni olivat surkeita.
"Olet verkossa muttet yhteydessä minuun…"
Ekat sanat biisiin "Je veux tes yeux". Melodia oli erilainen.
Olet verkossa muttet yhteydessä minuun Odotan merkkiä turhaan
Onneksi muutin melodian.
KIRJOITETTU 23-VUOTIAANA
"On myöhä. Olen Pariisissa. Tekee mieli lukea vanhoja tekstejä.
En enää tiedä, kuka olen."
KUKA OLEN
"Työskentelen enemmän kuin hengitän. Tukehdun.
Mikähän minut tekisi onnelliseksi? Menestyskö, vai 350 000 seuraajaa?"
3 MILJOONAA SEURAAJAA
"Vai biisini kymmenen miljoonaa näyttökertaa?
Minut tekee onnelliseksi teeskentely, laulaja Angèlen roolin vetäminen.
Kaikki muu on turhaa ja noloa.
Kotona oloni on tyhjä,
koska tämä kaikki on turhaa, epäaitoa ja epätodellista.
Ennen olin elossa, täynnä kysymyksiä ja haaveita.
Nyt haaveilen vain menestyksestä. Kaikkea muuta pakenen. Ennen olin vapaa."
Sellaista. Aika hullua.
ENNEN OLIN VAPAA.
En silti palaisi entiseen elämääni, vaikka se olisi mahdollista.
Tämä kaikki on ihanaa, ja toivoin tätä.
Näin vaivaa tämän eteen. Olen halunnut tätä aina.
TOSIELÄMÄ
Niin? -Hei.
Hei, äiti.
Voimme nähdä sunnuntai-iltana.
Se sopii. -Syödään vaihteeksi ranskiksia.
Pidä huoli itsestäsi. -Rakastan sinua.
Samoin, kulta. -Moi.
Katsokaa.
Kun olin lapsi, tuo torni näytti yhtä korkealta kuin World Trade Center.
En tiennyt, mihin sitä käytettiin. Tuolla on peruskouluni.
Vierailemme koulullani.
Tuntuupa makealta olla täällä pitkästä aikaa.
Krokotiileja!
Odotin bussia tuossa varmaan viisi vuotta elämästäni.
Vanhempani myöhästelivät.
Saavumme nyt Linkebeekiin.
Puin Pepettelle puseron, jotta asumme sopivat yhteen.
Se on söötti.
Täällä on kaunista.
Tähän kyllästyy nopeasti.
Olemme keskellä ei-mitään. Tuo on lapsuudenkotini.
Mennään katsomaan mummia.
Pepette! Kulta pieni.
Kappas vain. Minä kuvaan.
Hei, söpöliini. -Hei.
Näitkö jo nämä jutut?
Jou! Tuo on Laurence Bibot, ja sinä olet Angèle Van Laeken.
Mitä kuuluu? -Hyvää.
Juotko spritzeriä? -Grenadiinia.
Angèle.
Mitä? -Mitä kuuluu?
Oikein hyvää.
KIRJOITETTU 13-VUOTIAANA
"Olen nuori. Minulla on ihania ystäviä.
Kouluni on kiva. Vanhempani ja veljeni ovat mahtavia.
Tykkään musiikista, juhlista, pianonsoitosta ja karkeista.
Tykkään leikkiä, huutaa ja tanssia kuin kukaan ei katselisi.
Pidän laulamisesta, vanhoista leffoista ja Audrey Hepburnista.
Jos yrittäisin selittää, miksi olen näin onnellinen ilman syytä, alkaisin itkeä.
Jep. Tämä on tosielämää."
Kaikki esitykset. -Hassua.
Vanhat hyvät ajat.
"Hyvä, Martine!"
26. lokakuuta 1996. Olin yhden vanha, tai allekin.
Äiti esiintyi, kun olin kymmenen kuukautta.
Silloinhan siinä kävi niin, että… -Pyörryinkö minä?
Pidätit henkeäsi. -Aivan.
Paljastit paskamaisen luonteesi. -Nimenomaan.
Mutta katsokaa minua tänään.
Katsohan tätä, kulta.
Vauva.
Oletko uusi pikkutyttömme?
Mikä pikkusiskosi nimi olikaan, Roméo?
Angelo. -Ei, vaan Angèle.
Niin. -Hän ei ole poika.
Nimillä on meille tarina.
Annoimme Roméolle monta nimeä. Roméo, ja Johnny on aina hyvä nimi.
Sitten vielä Elvis ja Kiki.
Kun tulin raskaaksi, en tiennyt lapsen sukupuolta.
On myönnettävä, että toivoin tyttöä.
Halusin tällekin lapselle legendoihin liittyviä nimiä.
Mietin naisia, jotka ovat tehneet historiaa.
Kleopatra oli vähän liikaa.
Mietin toiseksi nimeksi Joséphinea Joséphine Bakerin mukaan.
Lopulta valitsimme etunimeksi Angèle, tai oikeastaan minä valitsin.
Angèle oli ihana taapero ja upea pikkutyttö.
Kömpelöä vaihetta ei ollut.
Olen tehnyt mallin töitä ja nähnyt kauniita, surullisia tyttöjä.
Ajattelin: "Outoa. Onko kauneus enemmän kirous kuin siunaus?"
Niin sanoin Angèlelle, kun hän oli neljä tai viisi.
Sanoin: "Olet todella kaunis." Istuimme autossa.
"Kauneus ei kuitenkaan riitä. Sinun pitää oikeasti tehdä jotain."
ÄITI
Oletko nähnyt äitiäsi?
Se tulee ulos toisesta korvasta.
Se mies vastasi: "Pese peppusi, lutka."
Laurence Bibot, joka tunnetaan myös Marinettena.
Vanhempani ovat kuuluisia. Äiti on näyttelijä ja isä laulaja.
Kuuluisuus on minulle tuttua. Se ei ole minulle uusi asia.
Vanhempani olivat luovia taiteilijoita. He ovat tottuneet olemaan valokeilassa.
He olivat innoittavia ja hauskoja -
ja nauttivat huomiosta, joskus vähän liikaakin.
Veljeni ja minä olemme onnekkaita.
Vanhempani olivat suosittuja vain Belgiassa, mikä on melko vaatimatonta.
Kasvoimme silti heidän varjossaan.
PÄIVÄKIRJA
VAROITUS NARSISTINEN HENKILÖ
ÄLKÄÄ HUOMIOIKO TÄTÄ PUUTETTA
Katsokaa tätä.
Kiinnostavaa ja surullista.
"Kun puhun vanhemmistani, heidän ammattinsa mainitaan aina.
'Kuunteletko isääsi? Onko äiti yhä hauska?
Nauhoittavatko he omia esiintymisiään? Näin äitisi telkkarissa.'
Minua ei kiinnosta.
Yritän siis sanoa, että tämä on sietämätöntä.
Ihmiset eivät näe minua vaan kuuluisat vanhempani."
Hullua. 1.5.2011.
…VAAN KUULUISAT VANHEMPANI
Menkää leikkimään tuonne.
Lapset kärsivät maineestamme, vaikkemme tajunneet sitä.
He olivat julkkisten lapsia.
Meitä pysäyteltiin esimerkiksi ruokakaupassa, ja lapsille se oli…
He ovat myöhemmin kertoneet, ettei se ollut helppoa.
Tajuamme sen nykyään, kun roolit ovat vaihtuneet.
Nykyään minut tunnetaan lähinnä julkkiksen isänä.
JULKKIKSEN ISÄ
Bryssel tulee!
Juttu oli aika häkellyttävä isälleni, ja kieltämättä minullekin.
Sisareni nousi tähdeksi, kun itse vasta yritin läpimurtoa.
Isäni on kohta 60-vuotias, ja hänen lapsensa…
Aloitetaan minusta. Tein omaa juttuani.
Isä oli aivan monttu auki. "Montako katselukertaa tällä viikolla?"
"10 000." Isä oli saada sydärin.
RÄPPÄRIVELI
JULKKIKSEN SISAR
JULKKIKSEN TYTÄR
Olemme nyt tunnetumpia kuin vanhempamme. Se tuntuu hullulta.
Huomaan yhä usein pyyteleväni anteeksi,
mutta halusin vain tulla nähdyksi ihmisolentona -
ja vanhemmistani riippumattomana yksilönä.
Hyvä. Hetkinen, en ole varma.
Soittaessani tunsin olevani arvokas. Minulla oli sanottavaa.
Opettajani Ania onneksi näki minussa heti jotain ja rohkaisi minua.
Kun pianonsoittoani kommentoitiin,
se sai minut tuntemaan itseni arvokkaaksi.
Pianoa ei voi soittaa yksin omassa huoneessaan.
Kun muilla oli kiire, en voinut soittaa tai laulaa liian kovaa.
En halunnut herättää huomiota. Opin soittamaan ja laulamaan hiljaa.
Hyvä.
Isä oli ammattilainen ja siksi vaativa.
Hän sanoi usein, että minun pitäisi harjoitella enemmän.
Hänestä en ollut tarpeeksi ahkera.
A…
D…
Soitetaan yhdessä.
Isä ei osannut soittaa vain omaksi ilokseen.
"Ensinnäkin: miksi isäni on näin ärsyttävä?
Toiseksi: miksei hän tahdo minusta ammattimuusikkoa?
Miksen saisi valita samaa alaa kuin hän?"
Jatka.
"'Musiikki vaatii enemmän työtä.'
Olen pahoillani, Marka. Pidän musiikista vähemmän kuin sinä.
Rakastan pianonsoittoa, mutta ammattia siitä ei tule."
"Rakastan pianonsoittoa, mutta ammattia siitä ei tule."
Aivan oikein. "Ammattia siitä ei tule."
Hullua.
OMA PAIKKANI
BRYSSEL 2 EKA SÄKEISTÖ TOIMII
Olen sinulle nimeni velkaa
Bryssel, rakastan sinua
Kaipasin sinua
Hitto. Siinä se.
Ei tämä vaikeaa ole.
Eristysaika ei ollut helppoa kenellekään.
Asuin eri paikoissa ja juutuin Pariisiin joksikin aikaa.
Helvetti. Kaksi.
Onko tämä kiinnostavaa?
Hetkinen.
Pariisi on ihana ja kaunis. Siellä on kaikkea, mutta se ei ole kotini.
Kirjoitin rakkauslaulun kaupungille, jossa kasvoin.
Bryssel, olet ihana Olet suosikkini…
Pienet, henkilökohtaiset asiat hallitsivat toista levyäni.
Toka levyni on vähemmän universaali. Se ei yritä muuttaa maailmaa.
Se tuntuu kuitenkin aidolta ja henkilökohtaiselta.
Koska musiikin tekeminen oli isäni ammatti,
en voinut tyytyä harrastamaan sitä.
Toisaalta en halunnut ammattilaiseksi. Jäin jonkinlaiseen välitilaan.
Tiesin olevani lahjakas ja nauttivani musiikista,
mutten halunnut seurata isäni jalanjäljissä.
Isäni työ oli vaativaa ja jopa vaaraksi hänen mielenterveydelleen.
Siinä se pähkinänkuoressa.
Vastustin älypuhelimia. Minulla oli Nokian puhelin.
Minulla ei ollut Snapchatia tai Instagramia, ainoastaan Facebook.
Hyvä ystäväni sanoi, että ihastuisin Instagramiin.
Mietin, miksi muka.
Vastasin: "Ei, kiitos. En kaipaa huomiota."
INSTAGRAM LUO TILI
KOKO NIMI: ANGÈLE VAN LAEKEN
KÄYTTÄJÄNIMI: ANGELE_VL
LUO TILI
Liityin Instagramiin.
Koska opiskelin musiikkia, ajattelin käyttää sitä musiikin tekoon.
Aloin laulaa ja kuvata lyhyitä videoita.
Kritiikkiä välttääkseni päätin vitsailla.
Tuntui helpommalta pelleillä, pukea asuja ja väännellä naamaani.
Se kertoi yleisölle, etten ottanut itseäni vakavasti.
Kiitos, hei.
Vihdoinkin
Ruokani on saapunut
Jännitin, mutta minulla ei ollut seuraajia. Panokset olivat pienet.
Vain ystävät seurasivat tiliäni.
Osa heistä yllättyi, kun kuuli minun laulavan.
Lapsuudenystävät tajusivat, että osaan laulaa.
Siinä se aluksi oli.
Muistan elävästi muutamien seuraajieni ensireaktiot.
Esimerkiksi Sylvien.
KUUSI TYKKÄYSTÄ SYLVIEFARR: HALUAN MANAGERIKSESI!
Tunnen Angèlen hyvin. Olen tuntenut hänet 21 vuotta.
Kävimme samaa koulua ja asuimme lähekkäin. Huolehdin Angèlen ryhmästä päiväkodissa.
Vahdin häntä 16-vuotiaana,
ja hän asui joskus meillä vanhempiensa ollessa kiertueella.
Kommentoin vitsillä Angèlen ensimmäistä Instagram-videota.
Kirjoitin: "Haluan manageriksesi!" En muuta.
Hän teki videoita puhtaasti huvikseen,
mutta hänellä oli selvästi laulutaitoa ja karismaa.
Ajattelin, että kannattaisi yrittää.
Olin silloin utelias kokeilemaan uusia asioita.
Angèle oli lupaava lahjakkuus.
Raahasin hänet ulos huoneestaan, esiintymään baareihin.
Hän suhtautui koko juttuun epäilevästi.
Kehotin luottamaan minuun. Siitä kaikki alkoi.
Anna teippi.
Lähetän videon itselleni.
Miltä tuntuu hengata kahdeksan vuotta nuoremman kanssa?
Tunnen oloni kypsäksi.
Olen aina polvillani.
Sain lempinimen "Sylvie Hurjapää".
Se kuvaa minua hyvin.
Angèle on pelokas eikä uskalla tehdä asioita.
Minä haluan murtaa ovet auki.
Hauska tavata. Olen "Sylvie Hurjapää".
SYLVIE HURJAPÄÄ
MANAGERI
7. MAALISKUUTA 2016
Tänä iltana olen nähnyt sielusi
Tunsin kuuluvani yleisön eteen. Se tuntui hyvältä.
Tajusin, että musiikki on juttuni.
Pelkäsin epäonnistumista. Isäni oli laulaja ja äitini näyttelijä.
Tunsin tarvetta todistaa, etten ollut pikkutyttö.
En puhunut asiasta.
En halunnut vanhempieni apua tai kiinnostusta.
Olisi ollut noloa epäonnistua.
Sylvie uskoi juttuuni täysillä, itse en ollenkaan.
Sylvie suunnitteli keikkoja jazz-baari Archiduciin Brysselissä.
Opiskelin jazz-musiikkia, mutta hain vielä paikkaani koulussa.
En tiennyt, olinko tarpeeksi hyvä sinne.
Keikka kuitenkin myytiin loppuun.
Siellä tapasin Nicolasin, toisen managerini.
Se tapahtui Sylvien ansiosta.
Sylvie raahasi minut pois huoneestani ja lapsuudenkodistani.
ELÄMÄNI ON HELVETIN IHANAA
PÄIVÄN JÄNNITYS
DAMSO SOITTAA
Nicolas sai puhelun.
Damson tiimi etsi kosketinsoittajaa.
Kuin ihmeen kaupalla minun nimeni oli noussut esiin.
Toinen ihme oli, että sain myös toimia lämmittelijänä.
Damson kiertuetuottaja soitti minulle -
ja kysyi Angèlea kiertueelle kosketinsoittajaksi.
Se oli yllättävä pyyntö.
Vastasin: "Sopii, mutta voisiko hän myös lämmitellä yleisön?"
En oikeastaan tajunnut, mitä ehdotin.
En osannut kuvitella -
Angèlea esiintymään Damson yleisömeren edessä.
Damso ei halunnut lämmittelijäkseen räppäriä.
Hän ei tuntenut biisejäni. Niitä ei ollut julkaistu.
Hän oli kuullut ainoastaan pianocoverini biisistä "Bruxelles".
Kaunis Bryssel
Näemme taas pian
Heti kun Pariisi…
Hän tykkäsi coveristani -
ja oli sitä mieltä, että homma voisi toimia.
Damso oli siihen aikaan sairaan vaikutusvaltainen.
Kaikki, mitä hän kosketti, muuttui kullaksi.
Fanitin Damsoa, mutta minusta Angèle oli pähkähullu.
Ajattelin, ettei Damson yleisö sulattaisi häntä.
PUKUHUONE - ANGÈLE
Koko tarjous oli absurdi.
En kuunnellut rap-musiikkia lainkaan. Jazz oli minun juttuni.
Pyrin artistiksi, mutten rap-maailmaan.
Mietin, miksi juuri minä. Mitä hävittävää minulla toisaalta oli?
Äitini neuvo oli: "Sinulla ei ole menetettävää", ja tottahan se oli.
STRASBOURG 5. LOKAKUUTA 2017
ENSIMMÄINEN SHOW
Seisoin kulisseissa. Yleisö oli aivan intona.
Valot sammuivat.
Valo syttyi, ja menin lavalle.
Kaksituhatpäinen yleisö alkoi heti buuata.
Oli selvää, että olin kaikkea muuta kuin tervetullut.
Otin kännykkäni esiin kuvatakseni.
Yleisö alkoi huutaa.
Tajusimme, että yleisö ei viihtynyt. Huudot olivat buuausta.
Angèlelle huudeltiin. Voi helvetti.
Nico ja minä katsoimme toisiamme: "Mitä hittoa oikein ajattelimme?
Tuhoamme Angèlen. Hänen itseluottamuksensa murenee."
Damso astui lavalle tietämättömänä ongelmista.
Yleisö alkoi hurrata. Minä soitin ja mietin, mitä tapahtui.
Tilanne taisi olla aika raju.
En tajunnut sitä. Keskityin omaan juttuuni.
Kuulin asiasta myöhemmin.
Aplodeja Angèlelle.
Minua pidettiin hulluna, mutta tykkäsin Angèlesta.
En tajunnut rikkovani kirjoittamattomia sääntöjä.
Otin vain messiin tyypin, jonka viboista ja energiasta tykkäsin.
Pyysin Instagram-päivityksessäni jengiä tukemaan häntä.
Hän oli vaikeassa paikassa.
ANGÈLE ON NAPPIVALINTA TÄHÄN PROJEKTIIN
Suuntasimme kämpille allapäin. Sylvie nukahti heti.
Minä tuijotin kattoa. Kuulin yhä yleisön huudon.
Mietin, tällaistako tämä olisi kolme kuukautta.
Aloin miettiä, miten hoitaisin tilanteen.
En halunnut nähdä sitä epäonnistumisena. Se oli pahin vaihtoehto.
En kuitenkaan tiennyt, miten välttyisin kohtaamasta yleisön raivoa.
En selvästikään ollut tervetullut.
TOINEN SHOW
Miltä sinusta tuntuu?
Olen hermona kuten aina, mutta tämä on pakko tehdä.
Mitä teit äsken? -Kävin kakalla.
Häntä väsyttää.
Missä Angèle on?
Ai, täällä.
Nousin lavalle.
En muista ajatuksiani kunnolla, mutta minut valtasi määrätietoisuus.
Tai jokin sen tapainen. Itsevarmuutta se ei ollut.
Päätin vaihtaa tyyliä.
En antaisi yleisölle tilaisuutta ilmaista tyytymättömyyttään.
Mennään.
Hyvää iltaa. Miten menee?
Oletteko valmiina? -Joo!
Olen Angèle. On kiva olla täällä. Onneksi Damso kutsui minut.
Yleisö taitaa tykätä.
Angèle!
Yksi kerta
Kaksi kertaa
Kolmas sinulle
Vastoin kaikkia odotuksia jengi alkoi hokea nimeäni.
Se oli kai osittain vitsi.
Olin lavalla niin odottamaton näky, että oli parempi lyödä juttu leikiksi.
Olimme täysiä vastakohtia. Siitä sai revittyä huumoria.
Hyödynsin tilanteen järjettömyyttä.
Damso ei hyötynyt siitä, että antoi minulle näkyvyyttä.
Hän teki sen puhtaasti rakkaudesta musiikkiin.
Hulluinta on, että yhteistyömme jatkuu. Meillä on uusia projekteja.
Tuntuu upealta, että saimme tämän kestämään.
Opin Damsolta monia hyödyllisiä asioita.
Minusta tuli määrätietoisempi.
Tunsin halua todistaa, että minusta on johonkin lavalla.
Minun piti kohdata tilanne. Oli turha yrittää huijata tai miellyttää.
Yksi kerta, älä luovuta
Toinen kerta, täynnä rakkautta
Kolmas sinulle
Aloin luoda musaa itse.
Olin tyytyväisempi musiikkiini, koska se kuulosti minulta.
Opin toteuttamaan visioitani.
Tämä nuori nainen on nousussa joka puolella Belgiaa.
Hän on Angèle, ja kappale on "La loi de Murphy".
Angèle, "La loi de Murphy".
Herranen aika.
Se oli siistiä.
En olisi uskonut, että kaikki kävisi niin nopeasti.
Emme tienneet mitään mainostamisesta. Emme suunnitelleet mitään.
Emme olleet valmiita.
Julkaisimme videon YouTubessa.
Minulla ei ollut levytyssopimusta. Olimme täysin omillamme.
Miljoonat ihmiset reagoivat.
Seurasin kaikkea pienestä kämpästäni Brysselissä.
En tajunnut mitään. Luin kommentteja ja tajusin homman räjähtävän käsiin.
Mietin itsekseni, olenko tehnyt pahan virheen.
Homma tuntui karkaavan käsistä.
ONNELLINEN?
Minua jännittää. Mihin aikaan lähetin tämän sähköpostin?
Ahaa, klo 17.20.
"Hei, Sylvie ja Nicolas. Anteeksi kriisini.
Teette kovasti töitä. En syytä teitä peloistani."
Voisin lähettää tämän milloin vain.
"Haluan tehdä selväksi, kuka oikeasti olen.
Lavalla yritän aina kaikkeni.
Teen sen, koska tämä on ihan mieletön tilaisuus.
Kaikki tämä on mahtavaa, mutta työstämme ANGÈLE-projektia.
En tietenkään voi valittaa. Kaikki tämä on ylittänyt odotuksemme.
En kuitenkaan ole nukkunut kunnolla kuukauteen.
Olen saanut paniikkikohtauksia ja itkenyt viisi kertaa päivässä.
Oloni on herkkä ja ahdistunut.
En osaa erottaa tunteitani tästä projektista nimeltä Angèle.
On kohdattava seuraukset.
Kaikki tämä pelottaa minua.
Kukaan ei tiedä sitä, koska tämä on niin mieletöntä.
Maanantaista lähtien kasvoni ovat olleet YouTubessa.
Se olen tosiaan minä, ja halusin sitä itse.
Olen miettinyt viime kuukauden tapahtumia.
Minulle tulee viestejä ja tarjouksia. Minun on kohdattava tämä itse.
Jos epäonnistun tässä, se on henkilökohtaista.
En yritä esittää diivaa, jota tavikset eivät voi ymmärtää.
Olen tosissani. Olen alkanut saada taas paniikkikohtauksia.
Tiedän, ettei tämä ole menossa ohi.
Haluan teidän vain ymmärtävän tilanteeni.
Olen todella kiitollinen avustanne. En sano sitä tarpeeksi usein."
Aika villiä.
No?
Olisin voinut kirjoittaa tuon vaikka viime viikolla.
Se on rauhoittavaa. Olen uskollinen itselleni.
Tuosta tulee mieleeni outo ajanjakso.
Kun "La loi de Murphy" ilmestyi, minulla oli aika vaikeaa.
Kaikki oli vasta alussa.
Pienen hetken verran elämäni oli todella vapaata ja huoletonta.
Sain tehdä musiikkia, mutta pystyin vielä käymään ulkona ystävieni kanssa.
Se oli huippuhauskaa. Sitten biisini julkaistiin.
Siihen reagoitiin. Sain ensimmäiset viestit ja arviot.
Se oli äkillinen, raju kokemus.
Sain suoraa palautetta miljoonilta ihmisiltä.
Luin sitä kotona pyjamassa, tukka rasvaisena ja hampaat pesemättä.
Näin ruudulta, että tuhannet ihmiset olivat katsoneet videoni.
Siitä tuli minulle täysin vainoharhainen olo.
Luulin kaikkien tuijottavan, vaikka ketään ei kiinnostanut.
Se tunne johti siihen, että itkeskelin päivät pitkät.
Mietin kauhuissani, mihin oikein olin ryhtymässä.
Osittain minua pelotti, koska tiesin, etten kääntyisi takaisin.
Olin toivonut sitä ja halusin sen tapahtuvan.
Osa minusta mietti silti: "Apua, mihin tämä johtaa?"
ANTIMUUSA JA TAIVAAN LAHJA
Playboy otti yhteyttä. Se halusi kohentaa imagoaan.
Tiesin lehdestä.
Minusta haluttiin tehdä henkilökuva.
NELJÄS NUMERO - SYYSKUU 2017
Sain kuulla,
että numero keskittyisi feminismiin ja naisten ääniin.
Seksiä siinä ei olisi.
Minua epäilytti, mutta suostuin. Halusin kovasti puhua musiikistani.
Ehkä lehti oli muuttamassa linjaansa. Asiat muuttuvat.
Haastattelu sujui hyvin.
Lehden nähdessäni yllätyin hieman.
Mielestäni minua ei lainattu kovinkaan uskollisesti.
Ennen kaikkea jutun valokuva yllätti minut.
Se oli otettu muutamaa kuukautta aiemmin ja päätetty jättää julkaisematta.
Näytin siinä nuorelta, töröhuuliselta blondilta.
Kuva oli mielestämme liian seksikäs.
Pelkäsin siihen aikaan kovasti esineellistämistä.
En ollut kuvaan lainkaan tyytyväinen.
Playboy kyllä kiinnostui kuvasta,
mutta kielsin kuvan käytön, ettei sitä tulkittaisi väärin.
Lehden avatessani näin, että kuva oli julkaistu kiellostani huolimatta.
Seuraava päivä oli vielä pahempi.
Iltapäivälehdet julkaisivat kuvan -
otsikolla "Laurencen ja Markan tytär alasti Playboyssa".
Kaikki pelkoni yhdistyivät.
Olin taas julkkisten tytär, ja vielä seksuaalisessa kontekstissa.
Se oli painajaismaista ja nöyryyttävää.
Olin juuri saanut itsevarmuutta.
Olin perustanut oman levymerkin.
Olin muuttanut omilleni lapsuudenkodistani.
Olin tehnyt omat kappaleeni kokonaan itse.
Olin alkanut uskoa pärjääväni omillani.
Ensimmäinen lehtijuttuni alensi minut pelkäksi nätiksi blondiksi,
joka riisuutuu miellyttääkseen miehiä ja saadakseen huomiota.
ÄÄNIVIESTI 30. SYYSKUUTA 2017
Anteeksi. Eilen -
lehdet kirjoittivat minusta hirveitä asioita.
"Laurence Bibot'n ja Markan tytär poseeraa alasti Playboyssa."
Itkin koko päivän. En pääse siitä yli. En voi tehdä mitään.
Maailma on kamala paikka, jossa toisen kuvalla voi myydä mitä vain.
Olen 21-vuotias.
Olen yrittänyt puhua ihmisistä hyvää ja kirjoittaa kauniita rakkauslauluja.
Harkitsen tekojani tarkkaan, koska haluan olla luonnollinen.
Inhoan pinnallista maailmaa, jossa tytöt ovat seksiobjekteja.
Homma karkaa käsistä. Jouduin siihen maailmaan.
Otsikot ovat hirveitä, ja vanhempani sotketaan niihin.
Tämä on julkinen nöyryytys.
En voi hyvin. En halua soittaa. En halua tehdä enää mitään.
Tapauksen jälkeen halusin hallita julkisuuskuvaani tarkasti.
Se jätti minuun syvät jäljet.
Päätin myös tiukasti, ettei minusta enää kirjoitettaisi perheeni kautta.
Olen oma henkilöni ja näen valtavasti vaivaa menestykseni eteen.
Tuntui hurjalta tajuta, ettei maailma ole muuttunut.
Entä jos olisin julkaissut kohukuvan vapaaehtoisesti?
Sellainen kuva nähdään automaattisesti negatiivisena.
Se on häpeällinen juttu, josta revitään kohuotsikoita.
Kaikki haluavat vain rahaa
Vain se kiihottaa heitä
Kaikki haluavat vain mainetta
Vain se liikuttaa heitä
Onko tässä järkeä?
Istut yksin ruutusi ääressä
Mietit muiden mielipiteitä
Vaikka kukaan ei välitä
Tuntuu oudolta ajatella, että nuo autot ovat paikalla keikkani vuoksi.
Nuokin tyypit tulevat katsomaan minua, ja nuo.
Tuo puskapissalla oleva mies on tulossa keikalleni.
He tietävät, kuka olen,
ja omistavat lauantai-iltansa minun keikalleni.
Kymmenen, yhdeksän, kahdeksan, seitsemän,
kuusi, viisi, neljä, kolme, kaksi, yksi…
Brol on ulkona!
Levyni on julkaistu, kaverit.
Tämä kaikki on minua varten
Olen tosi onnellinen
Tätä levyä on odotettu vuosi.
Se on vihdoin ulkona ja välitön hitti.
Pariisin-keikka myytiin loppuun kahdessa tunnissa. Miltä se tuntuu?
Hyvältä kai, mutta sitä on vaikea tajuta.
OLENKO ONNELLINEN?
Tässäkö se on? -Tässä.
Hitto vie.
Ei ole todellista.
Onko siellä väkeä?
Mitä?
Ihan epätodellista.
Eikä.
Loputon jono.
Hän on täällä!
Tätä on vaikea käsittää. Tarvitsen kuuntelijoita musiikilleni.
Samaan aikaan tuntuu epäreilulta,
että minua rakastetaan enkä voi vastata tunteisiin.
Nautin vuorovaikutuksesta,
mutten mitenkään voi antaa vastarakkautta kaikille faneilleni.
Voin esiintyä heille ja kirjoittaa musiikkia, siinä kaikki.
En voi huomioida kaikkia fanejani niin kuin he huomioivat minua.
Se on epäreilua ja turhauttavaa.
Tule vaimokseni! -Anteeksi. Meidän pitää ehtiä junaan.
Anteeksi kovasti, etteivät kaikki päässeet sisään.
Tuletko vaimokseni? -Olet ihana!
Anteeksi. Kiitos. -Angèle!
Milloin palaat?
Kukaan ei kohtele minua normaalisti. Ihmissuhteeni eivät ole normaaleja.
Muistan yhden tapauksen eräiltä festareilta.
Tulimme pois lavalta, ja ihmiset pyysivät yhteiskuvia kanssani.
Se oli huono hetki, ja olen huono valehtelemaan. Olen spontaani.
Jos olen surullinen, vihainen tai sairas, en osaa vetää naamalleni tekohymyä.
Sanoin, etten voisi tavata faneja.
Fanit alkoivat haukkua minua.
He vetivät pultit.
Eräs lastensa kanssa paikalla ollut nainen huusi:
"Tarttukaa häntä hiuksista!" ja lapset tottelivat.
Katsoin alas, ja toinen fani sanoi: "Olet paska tähti."
Mietin ihmeissäni, miten siihen pisteeseen oli päädytty.
Mitä olen faneilleni? Olenko yksinkertaisesti "tähti"?
Olen kai. He eivät tunne minua eivätkä tiedä, että olen ihminen -
ja käyn keikan jälkeen kakalla kuten kaikki.
Heille olen tähti.
Jos en suostu yhteiskuvaan, en kunnioita heitä.
Kun ihminen tekee musiikkia ja tulee kuuluisaksi,
hänestä tulee jollain lailla faniensa omaisuutta.
EKSYKSISSÄ
TYHJÄ
VAPAA
KUKA OLEN
TÄMÄ ON PASKAMAINEN TILANNE
…juhlat
Bryssel, rakastan sinua
Otetaanko kertosäe kokonaan? Tämä kuulostaa hyvältä.
Pieni tarkennus kohtaan "Bryssel…"
Ai niin.
Voit laulaa kummin vain, mutta valitse jompikumpi.
Onko tämä parempi?
Tällä hetkellä laulat…
Eli näin. -Niin juuri.
Tuo on luontevampi. Se on hyvä.
Osallistun Cannesin avajaisiin ensi viikolla.
Minulla on kainalokarvoja, ja haluan jättää ne ajamatta.
Ne ovat tosi pitkät, ja…
Haluan tehdä sen, mutta se on vaikeaa.
Se on epäsuosittu ratkaisu. Minua yritetään kieltää.
Minusta tuntuu, että pystyn siihen.
Arkielämässä en ajele kainaloitani. Miksi tekisin sen Cannesin vuoksi?
Iltapukua varten ei ole pakko ajella kainaloita.
En tunne halua tehdä sitä, joten miksi tekisin?
Toisaalta en halua aiheuttaa hirveää kohua.
Haluan, että ihmisten huomio kiinnittyy esiintymiseeni.
Ei asuuni tai kainalokarvoihini.
Katso tänne, Angèle!
"Haaveilen vapaudesta. Sitten voisin olla vapaa lavallakin.
Haluan olla itsevarma ja viis veisata muiden kommenteista.
Haluan pitää läpikuultavaa hellemekkoa ilman junttien kommentteja.
Haluan, että mies katsoo minua tuomitsematta ja ilman omistushalua.
Haluan tuntea itseni kauniiksi ilman Instagramia.
Haluan unelmoida."
Miehet puhuvat kuin eläimet
Haukkuvat kaikki mirrit
En tiedä, mitä vuonna 2018 odotetaan Mutta olen enemmän kuin eläin
Rap-musa on muotia Ja se myy paremmin alatyylisenä
On aika rikkoa sääntöjä
Tyttöjen pitää avata suunsa
Tässä sinulle laulu
Painu sinä v…
En pääse radioon
Laulu "Balance ton quoi" viittaa #MeToo-liikkeeseen.
Siitä on tullut nuorten feministien taistelulaulu.
Tässä sinulle laulu
Painu sinä v…
Kirjoitin "Balance ton quoin", kun minua oli ahdisteltu ratikassa.
Naiset alkoivat saada ääntään kuuluviin,
ja taiteilijat sitoutuivat muuttamaan asioita.
Ensin en tuntenut itseäni päteväksi sanomaan mitään.
Sitten tajusin, että minulla on ääni. Biisiini samastuttiin.
BEYONCÉSTA ANGÈLEEN: POP-FEMINISTIT
POPTÄHTI JA FEMINISTI-IKONI
FEMINISTIEN TAISTELULAULU
MITEN FEMINISTIHITTI SYNTYI?
Ymmärsittekö? -Tyttö siis sanoo "ei".
Muistaakseni se tarkoittaa… -Ei.
Ei. Aivan.
On hienoa, jos biisini levitti tietoa ongelmista,
mutta liika on liikaa.
Olen täysin samaa mieltä väitteistä ja kannatan tätä hanketta,
mutta en välttämättä halunnut olla aivan näin avoin.
Jotkut pitävät minua kaikkitietävänä ja etsivät minusta moitteen aiheita.
Roméo Elvis on yhdistetty ahdistelutapaukseen.
Laulajaa syytettiin Instagramissa, ja hän pyysi anteeksi.
Hän sanoo käyttäneensä käsiään sopimattomalla tavalla.
Hän luuli tekoa tervetulleeksi.
Angèlea pyydettiin sosiaalisessa mediassa tuomitsemaan veljensä.
TUOMITSE VELJESI TEKO
#TUOMITSEKUVOTTAVAVELJESI
ANGÈLE ON OSASYYLLINEN, KOSKA PYSYY HILJAA
ONKO OMA LEHMÄ OJASSA? KOULUTA VELJEÄSI.
PAINU HENGAAMAAN VELJESI KANSSA, HITON FEMINISTI
Kyyhötin kotona kolme kuukautta.
Sydämeni oli särkynyt ja perheeni järkyttynyt.
On itsestään selvää, että tuomitsen veljeni teon.
Oli surullista huomata, millaista vahingoniloa jotkut tunsivat.
Minä, rohkea feministi.
Kuin olisin ollut vastuussa ja minunkin olisi pitänyt maksaa.
Tuntui muutenkin pahalta kuulla asiasta ja nähdä veljeni siinä tilanteessa.
Twitterissä minulta vaadittiin välitöntä reaktiota.
Muuten taisteluni menettäisi merkityksensä.
TUOMITSEN
SITÄKIN TÄRKEÄMPÄÄ, KOSKA OLEMME SUKULAISIA
ASENTEIDEN ON MUUTUTTAVA
Seksismi ja ahdistelu on niin yleistä, että olen menettää toivoni.
Sitten katson ympärilleni ja tajuan, että ihminen voi oppia ja kehittyä.
Lauluni ei muuta maailmaa, mutta tietoisuus ja rohkeus muuttavat.
Olipa kyse veljestä, ystävästä tai kollegasta,
tuomitsen moraalini vastaiset teot.
Sen, miten naisia kohdellaan,
ja sen, miten opetamme miehet kohtelemaan naisia, on muututtava.
HÄN
Herranen aika.
Tämäkin on hyvä kuva.
En koskaan olisi uskonut,
että hän alkaisi…
Onko tämä mallintyötä? -On.
Kulta pieni.
Jos vaarisi eläisi, hän olisi ylpeä.
Todella hienoa.
Todella kaunis lapsi.
Hän on oikea malli.
Näet nämä ensimmäisenä. -Ihanko totta?
Pilou-mummi ei olekaan kuka tahansa. -Niin.
PILOU-MUMMI
ISOÄITI
Pilou-mummi on isoäitini. Olemme erittäin läheisiä.
Hän elää eri maailmassa ja palauttaa minut aina maan pinnalle,
koska suuresta ylpeydestään huolimatta hän ei tajua ammattiani.
Saavutuksistani riippumatta olen aina hänen pikkutyttönsä.
Hän suhtautuu minuun yksinkertaisesti ja rehellisesti.
Mitä kuuluu?
Otatko mieluummin sitruuna- vai sokeripiirakkaa, mummi?
Sokeripiirakkaa. -Selvä.
Tuota ei laiteta noin, muru.
Niin. Laita tölkit pois.
Mitä mieltä olet tyylistäni?
Aika erikoinen. En tykkää.
Olet ainakin rehellinen. -Kysyit itse mielipidettäni.
Se on vaikeaa. Sodasta lähtien…
KIRJOITETTU 24-VUOTIAANA
"Haluan kirjoittaa.
Olen tottunut elämäni outouteen, mutta tämä oli odottamatonta.
Toisaalta olin ajatellut sitä, useinkin."
SE NAINEN
RAKASTUNUT
Angèle on supertähti. Julkaisemme huomenna tiedon hänen uudesta suhteestaan.
Katsokaa videota tarkkaan. Emme voi näyttää pelkkää kuvaa.
Tämä julkaistaan huomenna.
HÄN LÖYSI UUDEN RAKKAUDEN
PARIISI, 18. MARRASKUUTA 2019 KÄSI KÄDESSÄ ELÄMÄ ON IHANAA
Angèle kielsi kertomasta minulle.
Hän halusi kertoa itse.
Eräänä iltana hän soitti, mutta tiesin jo.
Saattaa olla, että ääneni kuulosti kärsimättömältä.
"Mitä kuuluu, mummi?" "Ihan hyvää."
Aloin olla hieman…
"Mitä nyt, mummi?" "Ei mitään."
"Minulla on sinulle asiaa." "Ei tarvitse kertoa. Tiedän jo."
Siinä kaikki.
Se tyyppi veti minut kaapista.
Hän sanoi suorassa lähetyksessä, että olen naisen kanssa.
Tilanne oli minulle erittäin mutkikas ja yksityinen.
Sen toimittajan teko olisi voinut -
aiheuttaa ongelmia perheessäni.
Angèle olisi halunnut antaa minulle enemmän…
Miten sanoisin sen? Hän olisi halunnut selittää.
Olen aina kysynyt: "Miksi nainen?"
Angèle vastasi: "Miksi mies?"
Tämä saattaa johtua iästäni.
LGBT-roolimalleja on niin vähän, että tajusin vasta myöhään olevani bi.
Olin 23. En voinut enää valehdella itselleni.
Minun piti kohdata perheeni kysymykset, väärinymmärrysten ja torjunnan pelko -
ja lisäksi suuren yleisön mielipide.
HITTO, SE ON LESBO
MINUSTA SE ON SAIRAUS
TUNGE SE SATEENKAARESI…
HYI, LAKKAAN SEURAAMASTA
Minulta vietiin tilaisuus tulla kaapista.
On hienoa, että nuorilla on LGBT-roolimalleja,
mutta olisin halunnut valita, miten tulen kaapista.
Kaapista tulemista pelätään ihan syystä. Seuraukset voivat olla rajuja.
Tällä hetkellä haluan normalisoida rakastumisen sukupuolesta riippumatta.
Julkkiksen suuntautumisen ei pitäisi olla uutinen vaan yksinkertainen tosiasia.
Teininä olisin tarvinnut roolimalleja. Sitten en olisi valehdellut itselleni.
Se ajatus rauhoittaa minua.
KUNINGATTARESI
Jos se nainen tietäisi, miten katsot häntä
Häntä pelottaisi
Jos hän tietäisi, mitä ajattelet hänestä
Hän voisi satuttaa sinua
Mutta anna hänelle aikaa
Jos teet sen, voit saada hänet takaisin
Hän tarvitsee aikaa
Unohtaakseen ennakkoluulonsa
Haluaisit hänet tänään kuningattareksesi
Vaikkei kahta kuningatarta hyväksytä
Haluaisit hänet tänään kuningattareksesi
Kuninkaat eivät ole sinun juttusi
Haluaisit hänet tänään kuningattareksesi
Vaikkei kahta kuningatarta hyväksytä
Haluaisit hänet tänään kuningattareksesi
Kuninkaat eivät ole sinun juttusi
"Kirjoitan tätä, koska autoit minua.
Brol oli juuri ilmestynyt. Ystäväni kehuivat biisiä "Ta reine".
En ollut kuunnellut sitä. Pysyin hiljaa. Päivä jatkui.
Kuuntelin biisin kotona. Se puhutteli minua kuin se olisi kirjoitettu minulle.
Se oli narsistinen, upea tunne.
Olin ihastunut ekaa kertaa elämässäni yhteen tyttöön luokallani.
Jos hän olisi tiennyt, miten katsoin häntä, hän olisi pelännyt.
Olin tunteiden vuoristoradalla. Olin ihastunut ensi kertaa.
Tunsin sen mutten uskonut.
En tiedä, kuka olen. Tunnut ymmärtävän minua ennen kuin ymmärrän itse.
Kiitos siitä."
UUSI AIKAKAUSI
29. HUHTIKUUTA 2021
Tämä kamera saa minut näyttämään hirveältä.
Ehkä tukkani on huonosti. Äskettäin…
Keitän teetä.
Panin Laetitian kuuntelemaan biisejäni. Hän on lehdistösihteerini Belgiassa.
Hän kuunteli biisit eikä tykännyt sanoituksista.
"Ne jättävät kuulijan ulkopuolelle. Tämä on huonompi kuin Brol."
Ei hän noin sanonut, mutta häntä turhautti.
Levyllä Brol käsittelin todella yleismaailmallisia aiheita.
Se levy puhutteli kaikkia. Tämä on sisäänpäin kääntyneempi.
Brolin jälkeen olen kokenut uusia asioita, jotka eivät välttämättä liity musiikkiin.
Olen kasvanut. Olen aikuisempi.
Olen valmiimpi puhumaan vakavista asioista.
Alan jotenkin väsyä. Musiikillisesti tunnen kiertäväni kehää.
Se on ärsyttävää. En saa mitään aikaiseksi.
Tämä video on hyödytön. Anteeksi.
Biisejä tehdessänikin lauseeni jäävät aina kesken.
Puhun itsekseni kuin höperö mummo.
Juoksen keittämässä teetä.
Epäilen kaikkea, mitä kirjoitan tai luon.
Tunnen itseni häviäjäksi. Siinä se.
OLETKO YHÄ ERISTYKSISSÄ? -JOO :(
TÄMÄ VAIN JATKUU JA JATKUU
NIINPÄ. TOIVOTTAVASTI PÄÄSEMME OIKEASTI LAVALLE JOSKUS
OLEN DUAN MANAGERI
ANGELE ON LOISTAVA
VIERAILEMAAN UUDESSA BIISISSÄ?
LONTOO 28. MARRASKUUTA 2020
Pikku veijari!
Miten menee?
Onpa kiva nähdä. Miten menee? -Hyvin.
Hei. Mitä sinulle kuuluu? -Hyvää.
Päädyin osaksi poptähden projektia.
Sain tilaisuuden tarkkailla sivusta, miten homma toimii.
Oli vaikuttavaa tutustua tähän uskomattomaan naiseen.
Hän oli lahjakas ja helpommin lähestyttävä kuin odotin.
On siis mahdollista olla supertähti ja pysyä lähestyttävänä.
Ei!
Ehkä ajan myötä
Se katoaa
Ja jostain syystä en huomaakaan
Aivan kuin lääke
En ole mitään ilman sinua
Yritän tuhlata aikaa käsivarsillasi
Kuumeeni nousee
Voitko mitata sen?
Pane käsi otsalleni
Suutele kaulaani
Ja kun kosket minuun, punastun
Voitko mitata kuumeeni?
Minua jännitti harjoituksissa, koska en ollut esiintynyt kuukausiin.
Nyt liikuttiin seuraavalla tasolla.
Toden sanoakseni mietin, miten olin päässyt mukaan.
Siis oikeasti.
Se tyttö laulaa ja tanssii kuin kone.
Mietin, että olen paljon huonompi ja voisin lähteä kotiin.
Missä Linkebeek on?
Olen intona.
En ole varma, haluanko itselleni mitään näin isoa.
Tämä energia, kunnianhimo ja hulluus kyllä vetoavat.
Tämä pelottomuus innoittaa minua, kun mietin jatkoa.
Siis omaa jatkoani.
"BRYSSEL", LOPULLINEN VERSIO
Yy, kaa, koo, nyt.
Bryssel, rakastan sinua
Olen kaivannut sinua Bryssel, rakastan sinua
Olet suosikkini Bryssel, rakastan sinua
Olen kaivannut sinua Olet ihanin
Pariisi kutsuu minua…
No, Angèle?
Paiskin töitä. -Mitä mieltä olet levystä?
Itse asiassa olen hiukan taikauskoinen.
Ekalta levyltä en odottanut mitään.
Pyrin samaan nytkin. Se on vaikeaa.
He jatkavat Vaikka nainen sanoi kaiken muuttuneen
He jatkavat…
Musiikillisesti olen levyyn supertyytyväinen.
Sanoista pidän enemmän, mutta niihin tuskin ihastutaan.
Ne ovat henkilökohtaisia.
Ne eivät yhdistä ihmisiä, vaikken suunnitellut ekankaan levyn yhdistävän.
Se oli vain naiivi.
Tavoitteeni on jatkaa tällä tiellä. Jatkan elämistä ja etsin paikkaani.
Tällä levyllä on kyse paikan etsimisestä.
Ensimmäinen levy oli puhdas onnenkantamoinen.
Onni olisi tervetullutta toisenkin kanssa,
mutta tärkeintä on, että otan oman paikkani.
Olen täällä. Minun pitää yrittää täysillä.
UUSI AIKAKAUSI
SAAN LEVÄTÄ
RAKASTELLA
OPPIA KIELTÄYTYMÄÄN
KUUNNELLA ITSEÄNI!
Minulta kysytään usein, haaveilenko. Haaveilen varmaan siinä missä muutkin.
Haaveeni ovat nyt henkilökohtaisempia.
Eivät ne koskaan olleetkaan puhtaasti ammatillisia.
Haaveilen rentoutumisesta ja hyvistä tyypeistä ympärilläni.
Haluan kasvaa ja oppia virheistäni.
Haluan levittää hyvyyttä ympärilleni ja saada hyvyyttä takaisin.
Jos vanhemmillani olisi tavalliset työt, minullakin varmaan olisi.
Olisin ehkä onnellinen niinkin, mutta nautin tästä elämästä.
Tämä on ihanaa elämää.
Tähän piti vain sopeutua, koska kaikki kävi äkkiä.
Sisimmässäni toivoin kovasti, että kaikki onnistuisi.
Ainakaan en tahtonut epäonnistua.
En ikinä olisi puhunut haaveistani ääneen. Kirjoitin ne korkeintaan ylös.
En voinut puhua niistä,
koska pelkäsin puhumisen tuovan huonoa onnea.
Halusin välttää ikäviä yllätyksiä.
Jos epäonnistuisin, kukaan ei tietäisi, että olin halunnut onnistua.
ANGÈLE - LOPPUUNMYYTY 10. JOULUKUUTA
Toivon Angèlelle -
pelkästään hyviä asioita.
Että kaikki menee hyvin.
Hän on kypsymässä naiseksi.
Hän on alkanut puolustaa mielipiteitään ja toiveitaan -
ja puhua niistä.
Aiemmin hän oli mielestäni paljon vaitonaisempi.
Olen miettinyt,
voisiko pikkutytöstäni nyt tulla tähti.
En ole uskaltanut sanoa sitä ääneen.
Olen sanonut: "Hän tekee musiikkia, mutta…"
Ihmiset sanoivat nähneensä Angèlen TV:ssä. Hän on kuuluisa.
Tiesitkö, että hän näyttelee? -En.
Etkö tiennyt? -En. Hän ei kerro minulle mitään.
Hänestä tuli mahdoton, kun hän sai sen koiran.
Se kuvaa nyt.
Pepette, teitkö pissan? Minne pissasit?
Halusin sanoa, että levyni taitaa olla valmis.
Minua pelottaa kuten tavallista.
En tiedä, miten se otetaan vastaan ja miten yleisö sitä kuuntelee.
Se asia ei ole enää minun käsissäni.
Levy kertoo ensimmäisestä neljännesvuosisadastani.
Halusin ennen kaikkea pitää sen aitona. En tahdo esittää mitään.
Sen haluan muistaa aina.
Olen tyttö Linkebeekistä. Kirjoitan yksinkertaisia lauluja.
Vaikka elämä muuttuisi, se asia pysyy.
Kaikki tämä -
kuvaa minua.
Lopetetaan tähän. Turvallista matkaa.
LOPPU
Oletko tosissasi?
Näinkö kiität minua?
Kakkasit menestykseni eteen.