Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
ОРИГІНАЛЬНИЙ ДОКУМЕНТАЛЬНИЙ ФІЛЬМ NETFLIX
Прошу…
Обережно.
-Обережно, ясно? -Обережно.
Анжель!
Анжель…
Усе сталося швидко.
І так напружено.
Анжеле, ти вийдеш за мене?
Приємно виражати це словами.
ЩОДЕННИК
Я ЗАДИХАЮСЯ
ФАЛЬШ
УСПІХ?
Розповім історію так, як я її пережила.
Чорт. Завжди виглядаю жахливо на цій камері.
Ніхто не зможе розповісти про це краще за мене.
АНЖЕЛЬ
Ніхто до такого не готовий.
Коли я щовечора була на радіо, на телебаченні, я була дуже щаслива.
ЖИТТЯ КЛАСНЕ!!
А ще я думала: «Чому я тут? Чому я?»
Я створила цю дівчину.
Покращену версію себе. Поєднання моїх фантазій.
Маленька русалонька.
Принцеса.
Елен Сеґара.
Прісцила. Аріана Ґранде.
Усі, на кого я таємно мріяла бути схожою.
Проблема в тому,
що я втратила справжню Анжель.
ВТРАТИЛА
Я не знаю, хто я.
ХТО Я
1. ХТО ТАКА АНЖЕЛЬ?
БРЮССЕЛЬ, БЕЛЬГІЯ
Громадяни мають залишатися вдома,
уникати будь-яких фізичних контактів
поза їхнім близьким сімейним колом.
Усі збори заборонені.
Локдаун, день перший.
Сьогодні 14 березня 2020 року.
Невідомо, якими будуть наступні тижні.
У нас карантин
Мені немає чим зайнятися, тож я експериментую.
Локдаун, день п'ятий.
Здається, що минуло два роки відтоді, як я щось писала.
Сьогодні 19 березня. Схоже, це триватиме вічно.
Мені набридло бути
у… лок… дауні…
Я не хотіла займатися музикою.
Казала собі: «Я не маю працювати. У мене перерва».
Я створила собі своєрідний притулок. Із системою hi-fi і все таке. Власноруч.
Саме тоді я написала багато чого.
Чому це звучить так?
Чому вона така насичена?
Брюсселю, я тебе люблю
Ти найгарніший
Ти повернув мені
Париж…
Я почала думати про інший альбом під час карантину.
Раніше не думала. Була зайнята гастролями, промоушном.
Не було вибору, крім як питати себе:
«Що тепер робити?»
Мені пощастило, що перший альбом став успішним.
Але мені було 20, коли я його написала. Зараз мені 25.
Моє життя дуже змінилося за п'ять років. Я багато чого пережила.
Я не можу співати про одні й ті самі речі.
Мені це не подобається. Дратує.
Від мене очікують такого самого успіху. Природно відчувати тиск,
але я думаю спробувати щось нове, більш особисте.
Я не знаю, що з цього вийде.
ХТО ТАКА АНЖЕЛЬ?
Я забула, як це - бути сам-на-сам з фортепіано.
Питала себе: «Що я хочу сказати, про що співати?»
ЛОКДАУН - ДЕНЬ 36
Один раз Ніколи не здавайся
Два рази
За всю любов, яку я отримала
Три для вас
Ти де?
Якби пандемії не було,
Напевно, я б подорожувала, святкувала…
Я б не зіткнулася із цими страхами
так безпосередньо, якби могла їх уникнути.
Пепетт.
Таємна кімната.
У мене страшний «броль».
«БРОЛЬ» - ЧОЛОВІЧИЙ РІД (БЕЛЬГІЯ) БЕЗЛАД, ХАОС
Тобто реальний «броль».
Можливо, там є блокнот таємниць.
У мене немає блокнота?
Пепетт застрягла.
Навіщо було писати
Все у блокнотах
Таємниць
Блокнот таємниць.
ОДНЕ ЖИТТЯ
ХТО ТАКА АНЖЕЛЬ?
Я багато пишу, бо мені потрібно… писати.
Саме тому я пишу пісні.
Я завжди писала щоденники. У мене їх так багато.
Насправді це початок.
У мене ще не було пісень.
З глузду з'їхати, скільки паршивих речей я написала.
Раніше я писала жахливі тексти.
«У мережі, на зв'язку, та не для мене. Чекаю на знак»
Перший текст пісні Je veux tes yeux.
Перший рядок був іншим.
У мережі та на зв'язку, але не для мене Чекаю на знак, немає жодного
У мережі і на зв'язку, та не для мене
Чекаю на знак, його немає
Добре, що я змінила перший рядок.
НАПИСАНО У 23 РОКИ
«Пізно. Я у своїй паризькій квартирі. Хочеться читати старі нотатки.
Я більше не знаю, хто я».
ХТО Я
«Я працюю більше, ніж дихаю.
Я задихаюся.
Що робить мене щасливою? Успіх? Триста п'ятдесят тисяч підписників?
3 МЛН ПІДПИСНИКІВ
Десять мільйонів переглядів пісні „Закон Мерфі“?
Те, що робить мене щасливою - фейк.
Я, мій образ. Бути успішною.
Я сама і співачка Анжель.
Усе інше безглуздо. Мені соромно за це.
Я відчуваю порожнечу вдома.
бо розумію, що все це безглуздо, фальшиво, невідчутно.
Раніше я була жива. Сповнена сумнівів, питань, бажань.
Тепер успіх - моє єдине бажання.
Я тікаю від усього іншого. Раніше я була вільна».
Ось так. Божевілля.
Я БУЛА ВІЛЬНА
Я б не проміняла своє життя на те, яке мала раніше. Навіть якби могла.
Те, що зі мною відбувається, чудово.
Я багато працювала для цього. Це те, чого я завжди хотіла.
2. СПРАВЖНЄ ЖИТТЯ
Я буду однією з тих жінок
Хто приносить тобі задоволення
Твої ігри будуть нашими
Якщо ти цього бажаєш
Я буду сяяти яскравіше
Щоб знову розпалити полум'я
Я перетворюся на золото
Щоб ти любив мене…
-Алло? -Так, алло.
Привіт, мамо.
Можемо зустрітися у неділю ввечері.
Так, я буду.
Поїмо картоплі фрі.
-Бережи себе. До зустрічі. -Люблю тебе, мамо.
-Я люблю тебе, дорога. -Ага. Па-па.
Подивіться. Коли я була дитиною, це була вежа.
Для мене це був Всесвітній торговий центр.
Я не знала, для чого вона.
Це моя початкова школа.
Поїдемо назад подивитись на школу.
Дивовижно -
бути тут.
Знайти себе тут.
Крокодили!
Мабуть, я провела п'ять років свого життя, чекаючи тут на автобус.
Мої батьки завжди трохи запізнювалися.
1997–1998 РОКИ
Тож ми під'їжджаємо до Лінкебеку.
Я одягла Пепетті светр, щоб наші вбрання пасували.
Вона така мила.
Тут так красиво.
Хоча швидко починаєш нудьгувати.
Ми буквально у глушині. Це дім.
Ходімо до бабусі.
Пепетт! Моя маленька.
Привіт.
Я знімаю.
Привіт, красуне.
Привіт.
Ти бачила, що там?
Ей! Вона Лоранс Бібо, а ти - Анжель Ван Лакен. Так!
16:45, 16 ЧЕРВНЯ 1996 РОКУ
Як справи?
Так, дуже добре.
-Це Спрітц? -Ні, гренадин.
3 ВЕРЕСНЯ 1992 РОКУ
Анжеле?
-Що? -Ти як?
Усе добре.
НАПИСАНО В 13
«Я молода. У мене чудові друзі.
Я люблю свою школу. Мої батьки, мій брат чудові.
Я люблю музику, люблю вечірки. Люблю фортепіано.
Люблю цукерки.
Грати, кричати, танцювати. Танцювати, ніби ніхто не бачить.
Я люблю співати. Старі американські фільми. Я люблю Одрі Гепберн.
Якби я пояснювала, чому я щаслива сьогодні, без жодних причин
Я почну плакати.
Це справжнє життя».
-Усі шоу. -Кумедно.
Старі добрі часи.
«Браво, Мартіне».
26 жовтня 1996 року. Мені був рік.
Навіть менше. Вона була на сцені, коли мені було десять місяців.
То був час, коли…
-Я знепритомніла? -Ти мала респіраторний напад.
Так.
Показувала свій паршивий характер.
Точно.
Але подивіться на мене сьогодні.
25, 24, 23, 22, 21, 20
15, 14, 13, 12, 11, 10
8, 7, 6, 5, 4, 3, 2, 1, 0
Поглянь сюди, сонечко.
Немовлятко.
Ви новонароджені, міс, чи не так?
Хто це, Ромео? Твоя сестричка, як її звуть?
-Анжело. -Ні, Анжель.
-Так, Анжель. -Це не хлопчик.
Імена мають свою історію.
З Ромео ми зайшли досить далеко.
Ми обрали Ромео… Джонні. Завжди добре.
Елвіс. Та Кікі.
Коли я завагітніла,
не знала статі.
Хоча я вірила, що буде дівчинка. Бо дуже цього хотіла.
Тож так, я знову звернулася до легендарних імен.
Я думала про жінок, які увійшли в історію.
Клеопатра було трохи занадто.
Жозефіна мало бути другим ім'ям на честь Жозефіни Бейкер.
Ми вирішили… Тобто я вирішила.
Так буде чесніше. Я обрала ім'я Анжель.
Вона була дивовижним малюком. Прекрасною дівчинкою.
У не було періоду «бридкого каченяти».
Я займалася моделінгом.
Бачила дуже гарних дівчат.
Бачила, як вони сумували.
Я думала: «Дивно. Зрештою, краса - це прокляття, а не подарунок?»
Тому я сказала Анжель,
коли їй було чотири-п'ять:
«Слухай, ти красива».
Ми були в машині.
«Ти красива.
Але цього не достатньо.
Ти красива. Ми знаємо. Але працюй над чимось іще».
ЛОРАНС
МАТИ
Ти бачила свою маму?
Ти йдеш іншою дорогою.
Що він сказав?
«Іди мий дупу, шльондро».
Лоранс Бібо.
Також відома як Марінетт.
У мене відомі батьки. Моя мама - актриса. Батько - співак.
Тож слава для мене
завжди була тим, про що я знала.
Це не новина.
Обоє моїх батьків були творчими. Вони були дуже креативними.
Вони були на сцені, в центрі уваги.
Вони були надихаючими, смішними.
Вони вміли захопити простір.
Можливо, іноді занадто.
Нам з братом пощастило бачити це.
Хоча вони були популярні лише в Бельгії, тож це був скромний успіх,
ми відчували, ніби виросли в їхній тіні.
ЩОДЕННИК
УВАГА НАРЦИСТИЧНА ЛЮДИНА
НЕ БЕРІТЬ ДО УВАГИ ЦЕЙ ВЕЛИКИЙ НЕДОЛІК
Подивіться сюди.
Це цікаво. Трохи сумно.
«Щоразу, коли я згадую своїх батьків, люди не можуть не згадати їхню роботу.
„Ти слухаєш його по радіо? А мама ще смішна?“
„Твої батьки записують себе? Я бачила твою маму по телевізору. Вона крута“.
Мені байдуже.
Я… наразі… кажу… що вони нестерпні.
Люди мене не бачать. Я просто їхня дочка».
Здуріти. «1 травня 2011 року».
Я ПРОСТО ЇХНЯ ДОЧКА
Ідіть грайтеся там.
Діти страждали від нашої слави. Ми цього не усвідомлювали.
Були «сином і донькою таких-то».
Коли ми ходили до супермаркету,
до нас підходили люди.
Заради дітей я…
Вони сказали нам, що це не завжди легко. Ми не усвідомлювали.
Зараз - так.
Тепер, коли все навпаки.
Ми не…
Інколи я…
я просто «батько таких-то».
МАРКА
БАТЬКО
Брюссель наближається!
Напевно, це було щось для мого батька.
Відчуття «вау». Так, як у мене, коли побачив успіх сестри,
коли я сам був успішний, зробивши собі ім'я.
Уявіть, як це для мого тата. Йому майже 60.
А його діти…
Почнемо з мене. Я займався своєю справою.
Він був наче… Це його вразило.
«Скільки переглядів цього тижня?»
«10 000 переглядів».
«Здуріти!» - він був шокований.
РОМЕО ЕЛВІС
БРАТ-РЕПЕР
СЕСТРА ТАКОГО-ТО
ДОЧКА ТАКИХ-ТО
Вони стали «батьками таких-то». Божевілля.
Вони стали батьками таких-то.
Я досі вибачаюся за те, що я тут.
Але…
Я просто шукала визнання.
Як людина.
Як особистість,
незалежно від моїх батьків.
Добре. Почекайте, я не знаю.
Коли я грала, відчувала, що чогось варта. Мені було що сказати.
На щастя, Аня, моя вчителька фортепіано, побачила, що у мені щось є.
Вона мене підтримувала.
Люди питали, хто грав на фортепіано. «Анжель».
Я знову відчула себе гідною.
Це допомогло відчути свою цінність.
Але я не могла грати у своїй кімнаті.
Якщо люди були надто зайняті, не можна було грати голосно.
Я не могла співати голосно.
Не хотіла привертати увагу.
Тож я навчилася грати тихо.
І співати дуже тихо.
Добре.
Батько був вимогливим, бо то була його стихія.
Якщо грала на фортепіано, він часто казав:
«Тобі треба більше працювати над цим».
Він думав, що я недостатньо старанна.
Ля…
Ре…
Давай зробимо це разом.
Ми не могли грати просто так… Це було не просто хобі.
«Чому мій батько так…
по-перше, дратує…
по-друге, він хоче, щоб я була професійним музикантом?
Це його робота. Вона не мусить бути моєю».
Продовжуй.
Кажеш, музика вимагає більше роботи. Вибач, Марко.
Я не люблю музику так, як ти.
Я люблю фортепіано. Справді.
Але це не буде моєю роботою».
«Я люблю фортепіано. Справді.
Але це ніколи не буде моєю роботою».
Правильно прочитали: «Але це не буде моєю роботою».
Божевілля.
3. МОЄ МІСЦЕ
5 ТРАВНЯ 2020 РОКУ
БРЮССЕЛЬ 2 ПЕРШИЙ РЯДОК ОКЕЙ
Я зобов'язана вам своїм ім'ям
Брюсселю, я люблю тебе Брюсселю, я люблю тебе
Я сумую за тобою
Чорт.
Це воно.
Не так вже й важко.
БРЮССЕЛЮ ЯТЛ
Локдаун не був легким ні для кого.
Я жила у різних місцях.
На деякий час застрягла у Парижі.
Чорт.
Два.
Цікаво?
Чекай.
Я люблю Париж. Там красиво. Там є все, що потрібно.
Але це не дім.
Я хотіла написати любовного листа місту, де я виросла.
Брюсселю, я тебе люблю Ти мій улюблений
Брюсселю, я тебе люблю Брюсселю, я тебе люблю…
Це ті дрібниці, прості та особисті речі,
які визначають другий альбом.
Він не буде універсальним, як перший.
Він не змінить світ, але він такий щирий і близький до того, ким я є.
Я думаю.
15 РОКІВ
Я думаю, що створювати музику для мене, оскільки це була робота мого тата,
не могло бути просто так.
Водночас я не хотіла, щоб це стало професією.
Я застрягла посередині.
Було ясно, що я талановита і мені це подобалося,
але я не хотіла рухатися далі. Я не хотіла виконувати роботу тата.
Я думала, що це важка робота.
Навіть шкідлива для його психічного здоров'я
Ось такий я зробила висновок.
СІСТИ НА ПОТЯГ «А»
ОДИН, ДВА, ТРИ
Я була проти смартфонів.
У мене була Nokia.
У мене не було Snapchat, Instagram.
Лише Facebook.
Моя добра подруга сказала:
«Тобі сподобається Instagram». Я відповіла: «Мені? Сподобається?»
Сказала: «Ні, дякую. Мені не цікаво привертати до себе увагу».
INSTAGRAM РЕЄСТРАЦІЯ
INSTAGRAM ПОВНЕ ІМ'Я - АНЖЕЛЬ ВАН ЛАКЕН
ІМ'Я КОРИСТУВАЧА - ANGELE_VL
ДАЛІ
Я зареєструвався в Instagram.
Оскільки я вчила музику,
думала, що буду використовувати його для створення музики.
Є лише одна річ Яка заважає
Ти знаєш, як я ненавиджу спати одна
Він ніжно вбиває мене піснею
Тихо вбиває
Тоді я почала співати
та записувати відео.
Щоб уникнути критики, я жартувала.
Було простіше сміятися і одягати костюми.
Просто робити смішні гримаси.
Люди зрозуміли, що я не сприймаю себе серйозно.
Дякую, бувай.
Нарешті
моя їжа приїхала
Я невпевнена у собі, та підписників немає. Тож я нічим не ризикую.
Подруга, яка мене зареєструвала. Кілька друзів.
Дехто з них дізнався, що я співаю. Були здивовані.
Друзі дитинства дізналися, що я співаю.
Але спочатку це було і все.
Я дуже добре пам'ятаю
перші реакції, які отримала.
Я пам'ятаю Сільві, звісно.
6 ЛАЙКІВ ВІД СІЛЬВІ ФАРР
ЗАБИВАЮ МІСЦЕ МЕНЕДЖЕРА!
Я добре знаю Анжель, так.
Я знаю її 21 рік. Ага.
Ми навчалися в одній школі. Жили близько одна від одної.
Я доглядала за групою Анжель у дитсадку.
Коли мені було 16, я доглядала її.
Її батьки привозили її до мене під час гастролей.
Я вперше побачила Анжель в Instagram
у її першому відео.
Я розмістила жартівливий коментар.
Сказала: «Забиваю місце менеджера!». Ось так.
Тоді я знала, що вона просто розважається.
Але вона вміла співати. Вона мала особистість. У ній щось було.
Це не моя робота, але чому б не спробувати.
Тоді я палко жадала нових проєктів. Я хотіла здійснити багато речей.
Я відчула, що Анжель має величезний потенціал.
Я змусила її вийти з кімнати і почати виступати в барах.
Вона вагалася.
«Що ми робимо?»
Я казала: «Заплющ очі. Повір мені».
Ми починали так.
Дай мені скотч.
Я надсилаю відео собі.
Як це - тусуватися з дитиною?
Змушує почуватися зрілою.
Я завше на колінах.
Анжель називала мене «Зухвала Сільві».
Це мені добре підходить.
Анжель у нас боягузка. Їй складно наважитися щось робити.
Я ж хочу розчахнути двері.
«Зухвала Сільві» тоді. Приємно познайомитись.
ЗУХВАЛА СІЛЬВІ
МЕНЕДЖЕРКА
7 БЕРЕЗНЯ 2016 РОКУ
Сьогодні ввечері я співаю твою пісню
Я була там, де мала бути. Я почувалася добре.
Я подумала: «Музика - це моє».
20 РОКІВ
Я так боялася невдачі.
З батьком-співаком і мамою-актрисою
я відчула потребу довести, що я не маленька дівчинка.
Я не говорила про це…
Я не хотіла їхньої допомоги чи зацікавленості.
Було б соромно зазнати невдачі.
Сільві повірила у мене.
Вона сказала: «Усе буде дивовижно». Та я не вірила.
Сільві думала про шоу в «Ерцгерцогу», відомому джаз-барі Брюсселя.
Я вивчала джазову музику. Мені було важко адаптуватися.
Запитувала себе, чи заслужила я на це, я ж іще вчуся.
Я робила шоу, усі квитки розкупили.
Там я зустріла Ніколя, свого другого менеджера.
Це сталося завдяки Сільві. Сільві вивела мене з моєї кімнати.
Вона вивела мене із сімейного дому.
Я КАЙФУЮ ВІД СВОГО ЖИТТЯ, ЧОРТ ЗАБИРАЙ
«ЕРЦГЕРЦОГ»
ЗАХОПЛЕННЯ ДНЯ
ДАМСО ВІДХИЛИТИ - ПРИЙНЯТИ
Ніколя зателефонували.
Команда Дамсо шукала, хто б грав на клавішних.
І… Не знаю, яким дивом спливло моє ім'я.
Не знаю, як так сталося,
що я відкривала шоу.
Мені зателефонували
від гастрольного продюсера Дамсо,
питали, чи хотіла б Анжель грати на клавішних на гастролях Дамсо.
То було несподіване прохання.
«Було б круто, але хіба вона не може і шоу відкривати?»
Я не розумів, що говорю, коли казав це.
Я не уявляв, як це буде - якщо вона відкриватиме шоу для Дамсо.
З його аудиторією.
Дамсо не хотів, щоб його шоу відкривав репер.
Він не знав моїх пісень. Вони не були в ротації.
Він не чув жодної моєї пісні.
Він чув лише мою фортепіанну обкладинку Bruxelles.
Брюсселю, мій красеню
Ми скоро зустрінемось
Як тільки Париж…
Він вважав, що обкладинка чудова.
Він думав: «Гаразд. Усе вийде».
У той час Дамсо мав шалений вплив.
Усе, до чого він торкався, мало шанс перетворитися на золото.
Коли вона запитала мене, хай як я любив Дамсо,
я сказав: «Ні, ти божевільна».
«Його аудиторія не готова. Вони не дадуть тобі шансу».
ГРИМЕРНА - АНЖЕЛЬ
Мені пропонують неймовірну річ,
хоча тоді я не захоплювалася реп-музикою.
Я захоплювалася джазом.
Я займалася музикою, але мені це не подобалося.
«Чому я? Яке це має відношення до мене?
Що мені втрачати?»
То була справжня дилема.
Мама сказала: «Погоджуйся. Нема чого втрачати».
Це було правдою. Тоді не було.
СТРАСБУРГ 5 ЖОВТНЯ 2017 РОКУ
ПЕРШЕ ШОУ
Давай!
Я за лаштунками. Чую, що натовп уже збуджений.
Світло гасне.
Вмикається, і я йду на сцену.
Мене одразу освистали.
Дві тисячі людей освистали.
Освистали так, ніби мені там були зовсім не раді.
Пам'ятаю, я дістала телефон
познімати.
Я чую, як люди починають кричати.
Ми усвідомили, що людям не подобається.
Вони освистують. Наче…
Вони її обзивали. Ми думали: «Капець».
Ми з Ніко перезирнулися і сказали: «Що ми собі думали?»
«Нащо ми це зробили?»
«Ми її знищимо. Її впевненість буде зруйнована».
Виходить Дамсо.
Він нічого не бачив.
Люди починають його підбадьорювати. Я граю наче...
Думаючи: «Що то, в біса, було?»
Я думаю… було важко.
Я не усвідомлював.
Робив свою справу.
Пізніше дізнався, що то було образливо.
Підтримайте Анжель.
Вони думали, я здурів.
Та якщо мені хтось до душі, я так роблю. Це було природно.
Я не думав, що порушу традицію… Не думав.
Я просто підтримую того, чия душа та енергія мені подобаються.
То зробімо це. Так?
THEDAMSO
Я опублікував дещо в Instagram, попросивши людей підтримати її.
Бо насправді це важко.
ВИ ЇЇ ДОБРЕ НЕ БАЧИТЕ, АЛЕ ВОНА ВПОРАЄТЬСЯ
Ми вирушили додому.
Настрою не було.
Сільві відразу заснула.
Я в ліжку, дивлюсь у стелю. Все ще чую, як люди кричать.
«Оце так триватиме три місяці?»
Я починаю думати,
«Як я таке витримаю?»
Я не хочу сприймати це як невдачу.
Це було б для мене найгіршим.
Водночас я не знаю, як цього уникнути. Як не стикатися з такою люттю.
З аудиторією, яка не хоче, щоб я там була.
ДРУГЕ ШОУ
Як почуваєшся?
Як завжди. Я нервую. Але це потрібно зробити.
-Що робила раніше? -Покакала.
Вона трохи втомлена.
Де Анжель?
Вона тут.
Я виходжу на сцену.
Не знаю, що тоді було в моїй голові,
але я почала відчувати рішучість.
Принаймні так здавалося.
У глибині душі я не була впевнена.
Я думала: «Давайте зробимо інакше».
Не хочу давати людям шанс повідомити мені, що вони не в захваті.
Ходімо.
Доброго вечора! Як справи?
Ви готові?
Так!
Мене звуть Анжель. Я рада бути тут сьогодні.
Дякую, Дамсо, що запросив мене.
Вони задоволені.
Анжель!
Один раз
Два рази
Три для вас
Попри все, люди почали вимовляти моє ім'я. Просто вигукувати його.
Анжель! Давай, Анжеле!
Це був ніби жарт.
Люди не очікували побачити мене на сцені, тому це мало стати жартом.
Ми були повними протилежностями, тому було смішно це робити.
Думаю, мені вдалося максимально використати цей абсурд.
Йому не було ніякої вигоди підтримувати мене, привертати до мене увагу.
Він зробив це з любові до музики.
Тому що йому подобалося те, що я робила.
Божевільним є те, що це продовжилося.
Ми працюємо над новими проєктами.
Чудово, що ми створили щось тривале.
Я багато навчилася у нього. Згодом мені це допомогло.
Я стала завзятішою.
Я також відчула, що мені завжди треба було щось доводити на сцені.
Раптом мені нічого не лишилося, окрім як визнати це. Без обману.
І не намагаючись догодити.
Один раз, ніколи не здавайся
Два рази, за всю любов, яку я маю
Три для вас…
Я почала писати сама.
Відтоді я почала відчувати
задоволення від своєї музики, бо там було більше мене.
Я щось придумувала і знала, як це зробити.
Ця дівчина стала популярною у франкомовних і нідерландськомовних регіонах.
Її звуть Анжель. Пісня називається «Закон Мерфі».
Анжель, «Закон Мерфі».
Так!
Концерт в прямому ефірі.
Господи.
Один раз, ніколи не здавайся…
Це було чудово.
Я не могла уявити,
що вийде так швидко.
Ми нічого не знали про те, як просувати альбом.
Ми нічого не планували.
Були зовсім не готові.
Ми опублікували відео.
У мене не було лейбла.
У мене не було багато ресурсів. Ми були незалежними.
І мільйони людей на нього відреагували.
Я спостерігала за цим з маленької брюссельської квартири.
Я не знаю, що відбувається. Бачу коментарі.
Я відчуваю, як воно стає популярним.
Думаю: «Може, я зробила величезну помилку. Може, це вийде з-під контролю».
4. ЩАСЛИВА?
Я дуже боюся, бо електронні листи… О котрій годині я його надіслала?
Гаразд, 17:20 вечора.
«Привіт. Сільві, я хочу вибачитися за свою кризу.
Знаю, ти багато працюєш. Не слід звинувачувати вас у своїх страхах.
Я могла надіслати це будь-коли…
Ви обоє маєте знати, ким я є насправді.
На сцені я намагаюся бути попереду.
Я роблю це, бо це величезна можливість. Вона відкриває двері.
Усе це дивовижно. Але це для проєкту „АНЖЕЛЬ“».
АНЖЕЛЬ
«Мені нема чого скаржитися.
Нема сенсу це робити, якщо ми й не сподівалися на краще.
Але чому я не могла спати місяць,
мала панічні атаки і плакала п'ять разів на день?
Я просто чутлива і тривожна.
Я не можу відрізнити особисте від професійного.
Проєкт має назву Angèle. Я зіткнуся з наслідками.
АНЖЕЛЬ
Те, що відбувається, лякає мене.
Думаю, ніхто не знає, бо це надто дивовижно, щоб боятися.
Але з минулого понеділка
моє справжнє обличчя на YouTube.
Це справді я. Я теж цього хотіла.
Я починаю озиратися на минулі події.
Я починаю отримувати повідомлення та пропозиції.
Я маю з цим справитися сама.
Якщо не вийде, це буде моя невдача.
Я не хочу бути дівою,
казати, що мене ніхто не розуміє,
але я маю на увазі те, що кажу.
Я боюся. У мене знову панічні атаки.
Знаю, що це не зміниться, а, може й стане ще гірше,
та якби зрозуміти, звідки воно береться, було б чудово.
Я хочу подякувати вам за те, що ви робите.
Рідко це кажу. Я серйозно».
Божевілля!
Ну…
Божевілля, бо я могла б написати це тиждень тому.
Ну, це заспокоює. Я чесна сама з собою.
Водночас це нагадує дивний період.
Це правда, коли вийшла «Закон Мерфі»,
мені було невесело. Проте це був початок усього.
Був такий момент, коли я була дуже безтурботною.
Я займалася музикою, але могла виходити з дому.
Могла ходити на вечірки з друзями, займаючись музикою.
Я була у захваті.
Але раптом вийшла пісня.
Люди на неї реагують. Я отримую повідомлення та відгуки.
І раптом мені довелося зіткнутися з грубістю.
Ти отримуєш прямий відгук від мільйонів людей.
Вдома, сама в піжамі. Жирне волосся.
Зуби нечищені.
Дивишся на свій екран, бачиш тисячі переглядів
і тисячі людей навколо себе.
Стаєш параноїком.
Коли вийшла «Закон Мерфі», я почувалась параноїком.
Мені здавалося, що всі дивляться на мене.
Хоча всім було байдуже.
Після цього я плакала. У цей час я плакала цілий день.
Я боялася.
Я думала: «У що я себе втягую?»
Можливо, я настільки боялася,
бо в глибині душі знала,
що не зупинюся.
Це те, про що я мріяла.
Я цього хотіла.
Але частина мене задавалась питанням:
«Що станеться?»
АНЖЕЛЬ, АНТИ-МУЗА З НЕБЕС
Зі мною зв'язався Playboy. Хочуть покращити свій імідж.
Я знаю про журнал.
Вони хочуть розмістити мої фотографії.
НОМЕР ЧЕТВЕРТИЙ - ВЕРЕСЕНЬ 2017 РОКУ
У наступному виданні будуть
робити акцент на фемінізмі, на жіночих голосах.
Це не буде сексуально. Я вагаюся, але погоджуюся.
Було б цікаво поговорити про мою музику.
Це суперечить тому, що вони роблять.
Усе може змінитися.
Інтерв'ю пройшло добре.
У той день, коли я побачила журнал,
спочатку була здивована.
Я подумала, те, що вони написали не відповідало правді.
Більше того, фото, яке вони обрали…
Ми зробили його кількома місяцями раніше.
Вирішили не публікувати його, бо я була блондинкою з червоними губами,
з надутим виглядом.
Нам здалося, що фото занадто спокусливе.
Я тоді боялася бути сексуалізованою проти моєї волі.
Мені не сподобалася та фотографія.
А їх вона зацікавила.
Я заборонила її використовувати. Знала, що не зрозуміють.
Коли я відкрила журнал, побачила,
що вони її опублікували, попри мою заборону.
Справжня травма сталася на наступний день.
Бельгійські таблоїди також опублікували те фото
із заголовком…
«Донька Лоранс і Марки роздяглась».
Усі мої страхи зібрались докупи.
Тобто, я була «дочкою таких-то, сестрою такого-то»
у сексуальному контексті.
Мій найгірший кошмар.
Я була приниженою.
АНЖЕЛЬ - ДОНЬКА МАРКИ
Я заснувала свій лейбл і видавничу компанію.
Я була незалежною. Більше не жила з сім'єю.
Я це зробила самостійно. Пишучи і граючи пісні…
Я почала казати собі,
що можу робити це сама.
З тією першою статтею
до мене дійшло, що я просто дівчина.
Гарна блондинка, яка роздягається для чоловіків,
щоб бути поміченою.
ГОЛОСОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ 30 ВЕРЕСНЯ 2017 РОКУ
Вибачте, вчора…
в одному з таких журналів писали про мене найгірші речі.
«Дочка Лоранс Бібо та Марки роздяглася для журналу Playboy».
Я цілий день плакала. Не можу змиритися. Та, схоже, нічого не можу вдіяти.
Світ - жахливе місце, де люди хочуть мене продати
і використовують мій образ…
Мені 21 рік.
Я проводжу своє життя,
надсилаючи людям гарні повідомлення, пишучи красиві пісні про кохання…
Я дуже обережна з тим, що роблю, що показую,
і я хочу бути природною.
Я ненавиджу цей поверховий світ, де дівчата є сексуальним об'єктом.
Усе виходить з-під контролю. Я сама потрапила у це.
Найгірші заголовки - з моїми батьками.
Це публічне приниження.
Я погано почуваюся. Я не хочу грати. Я більше нічого не хочу робити.
Після цього почалися місяці
контролю усього, що бачитимуть люди.
Мене ця подія дуже вразила.
Після цього я також відчула рішучість.
Я думала, що ніколи більше не стану «сестрою» і «донькою».
Я не така. Я хтось.
Я надто багато працюю, щоб бути пов'язаною з цим.
На мене вплинуло усвідомлення, що навіть сьогодні,
якщо то було не те фото, яке я хотіла показати, неважливо,
дівчина, яка позує так, розцінюється негативно.
Щоб їй було соромно. Що це заслуговує, аби бути в газетах.
Усі хочуть тільки грошей
Це єдине, від чого у них встає
Усі хочуть лише слави
Це єдине, що ними керує
У чому тоді сенс?
Ви такі самотні за своїм екраном
Думаєте про те, що подумають люди
Але їм, здається, все одно
Таке дивне відчуття, що всі ці машини
для мене.
Як ті хлопці… що ходять на моє шоу. Такі дивні.
Вони теж.
Чоловік мочиться он там… Хоче побачити, як я виступаю.
Вони знають, хто я,
та їх суботній вечір
присвячений моєму шоу.
Десять, дев'ять, вісім, сім,
п'ять, чотири, три, два, один…
З новим «бролем»!
Ось і все. «Броля» вже нема, друзі
Гей!
Це все для мене
Я дуже рада
Ми чекали на цей альбом рік.
Нарешті він вийшов. Це вже успіх.
Квитки до концертної зали «Олімпія» розкупили за дві години. Ви теж щасливі?
Так, але не усвідомлюю. На відміну від усіх інших.
Я ЩАСЛИВА?
-Приїхали? -Так.
Чорт.
Трясця твоїй матері… Не може бути.
Ми поїдемо, ніби…
Там натовп?
Це буде неможливо.
Без варіантів.
Ні…
Кінця краю немає.
Вона тут!
Важко зрозуміти.
Мені потрібні люди, які мене слухають.
Водночас я вважаю, що це несправедливо,
люди мене так люблять, а я не можу відповісти взаємністю.
Для тих, хто любить спілкування.
Я розумію, що не можу відповісти взаємністю
на любов, яку мені дарують глядачі.
Я можу віддячити, зробивши шоу,
написавши пісні, але це все.
Я не можу бачити кожного з них
так, як вони мене бачать.
Нерівноправність і розчарування.
Виходь за мене!
Вибачте.
Нам треба встигнути на потяг.
Ми не могли вас усіх впустити.
Тож я дуже перепрошую. Але…
Анжеле, ти вийдеш за мене?
Ти прекрасна!
Анжеле!
Вибачте. Дякую.
Анжеле!
Ти повернешся?
Зі мною ніхто нормально не поводиться.
Жодні відносини більше не є нормальними.
Я пам'ятаю один фестиваль. Ми зійшли зі сцени.
Багато людей хотіли сфотографуватися зі мною.
То був не найкращий час для мене. На жаль, я не можу брехати.
Я спонтанна.
Якщо мені сумно, погано, чи я сердита,
не можу прикидатися і фальшиво усміхатись.
Я сказала дівчатам:
«Я не можу до них вийти».
Люди почали мене обзивати. Геть оскаженіли.
Я пам'ятаю одну жінку з дітьми, яка кричала:
«Давай, схопи її за волосся!»
Діти почали смикати мене за волосся.
Я подивилася вниз, і хтось сказав:
«Ти - паршива зірка».
Я пам'ятаю,
що не розуміла, як до цього дійшло.
Думала: «Що я для них?»
«Лише зірка?»
Так. Вони мене не знають.
Вони не знають, що я людина.
Після шоу я піду покакаю, як усі.
Для них я просто зірка.
Тож якщо вони не сфотографуються зі мною, це неповага.
І певною мірою,
якщо ти займаєшся музикою,
і стаєш відомою, це зрозуміло.
Тепер ти належиш людям.
РОЗГУБЛЕНА
СПУСТОШЕНА
ВІЛЬНА
ХТО Я
Я В ПОВНІЙ ДУПІ
…вечірка
Брюсселю, я тебе люблю
БРЮССЕЛЮ, Я ЛЮБЛЮ
Давайте хором.
Звучить чудово, правда?
ТРІСТАН САЛЬВАТІ - ПРОДЮСЕР
Брюсселю, я…
Точно.
Брюсселю, я тебе люблю
Як хоче, але тобі треба вибрати.
Брюсселю, я тебе люблю…
Так краще звучить?
Брюсселю, я тебе люблю
А зараз ніби…
Брюсселю я тебе
-Та частина… -Так.
Спробуй…
Брюсселю, я тебе люблю
Так. Так природніше.
Все добре.
23 РОКИ
Зроби ось так.
Наступного тижня їду на фестиваль у Каннах.
Волосся під пахвами.
Хай буде. Ось так.
Воно дуже довге.
Взагалі-то
я хочу це зробити, але мені важко,
бо люди цього не підтримують.
Люди кажуть цього не робити.
А я… Я можу.
У реальному житті я б не поголила.
Нащо робити це для Канн?
Я нарядилася, але не хочу цього робити.
Не відчуваю потреби у голінні.
Нащо мені це робити?
Я знаю, що на мене накинуться.
Я теж цього не хочу.
Я не хочу, щоб про це йшлося.
Нехай люди говорять про мою роботу.
Не про мій наряд чи волосся під пахвами.
Анжеле! Сюди!
Анжеле!
Я мрію про свободу,
звільнитися, перш ніж зможу бути вільною на сцені.
Бути впевненою у собі, не звертати увагу на коментарі людей.
Мрію, щоб сонце осяяло вигини крізь плаття
без образливих зауважень в Інтернеті.
Мрію, щоб чоловік дивився без осуду і хвилювання.
Без бажання володіти мною.
Мрію почуватися красивою, а не доводити це в Instagram.
Я мрію мріяти.
Усі розмовляють, як тварини
Лаять кожну кицьку.
Це 2018 рік, не впевнена, як ви думаєте Але я більше, ніж тварина
Я бачу, що реп - це лють Що він брудніший, то більший його успіх
Гей, пора вже зрозуміти
Дівчина має висловлювати свою думку
Тож я вам заспіваю
Йдіть під три чорти
Я не буду на радіо…
Пісня Balance ton quoi яка посилається на рух #MeToo,
стала феміністичним гімном лише за кілька місяців.
Тож я вам заспіваю
Йдіть під три чорти
Я написала Balance ton quoi після того, як у Брюсселі до мене чіплявся хлопець.
Почали чути жіночі голоси,
а багато артистів прагнули щось змінити.
Я не думала, що у мене є правомірність
казати щось про це, але я зрозуміла, що у мене голос.
Люди у ній впізнали себе.
ВІД БЕЙОНСЕ ДО АНЖЕЛЬ ВИБУХ ФЕМІНІЗМУ
ФЕМІНІСТКА У «НЬЮ-ЙОРК ТАЙМЗ».
ПОСТ-#METOO ГІМН ФЕМІНІЗМУ
ЯК ВОНА СТАЛА ФЕМІНІСТСЬКИМ ГІМНОМ?
Зрозуміло?
Коли дівчина каже «ні»…
Думаю, у більшості випадків це означає…
Ні.
Ні. Добре.
Чудово, якщо ця пісня дала зрозуміти, що є проблеми до подолання.
Це вийшло з-під контролю.
Хоч я погоджуюся з претензіями
і продовжую працювати далі, я не певна, що це те, чого я хотіла.
Бути відкритою.
Деякі люди можуть сприймати мене як таку, що все знає.
Люди вигадують, а потім мене звинувачують.
У центрі уваги Ромео Елвіс, який фігурує у справі про сексуальне домагання.
Співака звинуватили в Instagram,
і він вибачився.
Сказав, що розпускав руки
неналежним чином.
Він думав, що відповідає на запрошення.
Щодо співачки Анжель, його сестри,
її попросили доносити на брата в соціальних мережах.
ЗДАЙ СВОГО БРАТА
#ЗДАЙСВОГООГИДНОГОБРАТА
АНЖЕЛЬ СПІВУЧАСНИЦЯ МОВЧАННЯ ОЗНАЧАЄ ЗГОДУ
СИТУАЦІЯ ЗМІНИЛАСЯ ПРОСВІТИ СВОГО БРАТА
КЛЯТА ФЕМІНІСТКО, ЙДИ ТУСУЙСЯ З БРАТОМ
Я майже не виходила з дому три місяці.
То був вибух у моєму серці, у моїй родині.
Тому що, як і будь-хто інший,
я засуджую те, що зробив мій брат.
Було так жорстоко і сумно
усвідомити, наскільки деякі люди раділи цьому.
Я, феміністка, яка висловилася.
Ніби я відповідальна.
ПОВАГА
Ніби я теж мушу заплатити.
Наче чути про це не достатньо важко.
Бачити свого брата в такій ситуації.
Ні.
У Twitter люди просили мене негайно відреагувати.
Або битва, в якій я б'юся, не має сенсу.
ANGELE_VL
Я ЗАСУДЖУЮ
УСЕ ВАЖЛИВІШЕ, БО ВІН РОДИЧ
ПОТРІБНА ЗМІНА СПОСОБУ МИСЛЕННЯ
Сексизм і насильство такі всюдисущі, що іноді здається, ми нічого не змінимо.
Потім я озираюся
і усвідомлюю, що люди можуть повільно еволюціонувати.
Люди можуть усвідомити все це.
Моя пісня нічого не змінить,
але люди стають більш обізнаними і висловлюються.
Хай це буде мій брат, мій найкращий друг, мій колега…
я засуджуватиму те, що суперечить переконанням.
Те, як ставляться до жінок
і те, як ми навчаємо чоловіків поводитися з ними,
має змінитися.
5. ВОНА
Святий Боже.
Там вона теж чудова.
Крім того, я б ніколи не подумала…
що вона б робила…
-Це моделінг? -Так.
Моя люба…
Якби твій дідусь був ще тут,
пишався б тобою.
Чудово…
Яка гарна дитина.
Справжня модель.
Ти перша, хто це побачив.
-Справді? -Так.
Бабуся Пілу - не будь-хто.
Звичайно.
БАБУСЯ ПІЛУ
БАБУСЯ
Бабуся Пілу - моя бабуся. Ми з нею дуже близькі.
Її світ дуже відрізняється від мого.
Вона повертає мене на землю,
бо вона вважає мою роботу чудовою, але не розуміє її.
Незважаючи на те, чим займаюся, я назавжди залишуся її онукою.
Це дозволяє їй залишатися простою. Найголовніше - чесною зі мною.
Що нового?
Скажи, бабусю, який тобі подобається?
З лимоном чи цукром? Тарт з лимоном чи цукром?
-Із цукром. -Гаразд. Так.
Ні.
Це сюди не пасує, дорога.
-Так. -Прибери банки.
Що ти думаєш про мій стиль?
Трохи особливий.
Не дуже подобається.
Принаймні ти чесна.
-Так, ти чесна. -Ти ж спитала мою думку.
Це тяжко.
Згадувати про війну…
24 РОКИ
Я дуже хочу писати.
Я звикаю не розуміти свого життя,
але цього разу це було несподівано.
Незважаючи на те, що я вже про це думала. Кілька разів.
ВОНА
ЗАКОХАНА
Анжель - нова велика зірка.
Її нові стосунки будуть розкриті.
Ви побачите на відео.
Подивіться уважно. Ми не можемо показати лише зображення.
Гаразд? Отже, придивіться уважно.
ВОНА ЗНОВУ ЗНАЙШЛА КОХАННЯ
ПАРИЖ, 18 ЛИСТОПАДА 2019 РОКУ РУКА В РУЦІ - ХІБА ЖИТТЯ НЕ ЧУДОВЕ?
Вона…
Вона сказала: «Не кажіть бабці».
«Я їй сама скажу».
Якось вона подзвонила.
Я вже знала.
Ну, я була трохи…
напевно, різка у розмові.
Вона спитала мене: «Бабцю, ти як?» «Добре».
Ну, я починаю…
Вона спитала: «Що коїться?»
Сказала: «Нічого»
«Мушу тобі щось сказати». Я сказала: «Ні, не мусиш».
«Я знаю».
Ось і все.
Хлопець насправді викрив мене.
Він був першою людиною, яка сказала в ефірі, що я з жінкою,
хоча для мене це було складно - зрозуміти й усвідомити.
Це було інтимне.
Він це зробив,
хоча… я маю на увазі, це могло…
викликати проблеми у моїй родині.
Вона б хотіла
дати мені більше…
Як би це сказати?
Більше пояснень з цього приводу.
Я завжди питала: «Чому жінка?»
Вона відповіла: «Чому чоловік?»
Можливо, це через мій вік.
Взірців для наслідування серед ЛГБТ дуже мало,
тому я пізно зрозуміла, що я бісексуалка.
Мені було 23.
Я не могла більше брехати собі.
У моїй ситуації
мені довелося зіткнутися з родиною, їхніми питаннями,
страхом бути неприйнятою,
а також з думкою людей.
ЧОРТ, ВОНА ЛЕСБІЙКА
Я ДУМАЮ, ЩО ЦЕ ХВОРОБА
ЇЖ СВОЮ КЛЯТУ РАЙДУГУ
ГИДОТА Я ВІДПИСУЮСЯ
У мене відібрали можливість розповісти самій.
Чудово, що молодь може спілкуватися з публічними людьми-геями,
Я хотіла б визначитися з часом і способом, як це зробити.
Існує причина, чому люди бояться зізнатися.
Наслідки будуть жорстокими.
Мені зараз важливо,
щоб закохуватися було нормальним.
Незалежно від статі.
Орієнтація публічної особи має бути не головною новиною, а фактом.
Коли мені було 15–16 років, я хотіла мати більше рольових моделей серед ЛГБТ.
Таким чином я б не брехала собі.
Думка про це мене заспокоює.
ТВОЯ КОРОЛЕВА
Якби вона знала, як ти на неї дивишся
Їй було б страшно
Якби вона знала, як ти про неї думаєш
Вона б завдала тобі болю
Але дай їй трохи часу
Це дозволить вам
Знову бути разом
Їй точно потрібен час
Забути про свою упередженість
Ти б хотіла, щоб вона Сьогодні стала твоєю королевою
Але дві королеви разом Так насправді не буває
Ти б хотіла, щоб вона Сьогодні стала твоєю королевою
Ти насправді байдужа до королів Це не для тебе
Ти б хотіла, щоб вона Сьогодні стала твоєю королевою
Але дві королеви разом Так насправді не буває
Ти б хотіла, щоб вона Сьогодні стала твоєю королевою
Ти насправді байдужа до королів Це не для тебе
«Я пишу сьогодні, тому що ви мені допомогли.
Щойно вийшов Brol.
Ми говорили про це з друзями.
Їм сподобалась Ta reine.
Я ще її не чула. Мовчала. Минув день.
Якось послухала її вдома. Ти ніби зі мною говорила.
Ta reine була написана для мене. Нарцистично, але неймовірно.
Уперше в житті мене хтось привабив.
Дівчина з мого класу.
Якби вона знала, як я на неї дивлюсь, то злякалася б.
Фізичні та емоційні перепади.
Уперше я щось відчула до когось.
Я знала, що відбувається, але не розуміла.
Якщо чесно, не знаю, хто я,
та відчуваю, що мене зрозуміли до того, як я розібралася сама. Дякую за це».
6. НОВА ЕРА
29 КВІТНЯ 2021 РОКУ
Я завжди виглядаю жахливо на цій камері.
Може, волосся.
Тож днями я зробила…
Я готую чай. Шумно.
Я змусила Летицію слухати пісні.
Вона моя подруга. Мій прес-секретар у Бельгії.
Я змусила її слухати пісні. Все добре, і вона така…
«Не впевнена щодо тексту.
Порівняно з Brol, я почуваюся ізольовано.
Я відчуваю, що це не так добре».
Це не те, що вона сказала, але вона відчувала розчарування,
бо у Brol
усі теми, якими я займалася
були набагато більш універсальними.
Вона зачіпала усіх. А ця більш інтроспективна.
Це правда.
Були й інші речі з моменту виходу Brol.
Не обов'язково пов'язані з музикою.
Ну, я виросла. Я більш доросла.
Я більше…
Я більше готова говорити на серйозні теми.
Не знаю. Починаю хвилюватися.
Крім того, я думаю, що ходжу по колу в музичному плані.
Це мене дратує,
бо я відчуваю, що нічого не можу зробити.
Це відео марне. Вибачте.
Ось що коїться, коли пишу музику. Не закінчую речень.
Я розмовляю сама з собою, як стара дама. І…
Ходжу туди-сюди заварювати чай.
У мене є сумніви щодо всього, що я пишу чи створюю.
Я почуваюся невдахою. Ось що буває.
-ДОСІ У ЛОКДАУНІ? -ТАК :(
ЦЕЙ ЛОКДАУН ТАКИЙ ДОВГИЙ
ТАК, ЦЕ ТОЧНО
НАДІЮСЯ, МИ ЗМОЖЕМО ОДНОГО ДНЯ ВИЙТИ НА РЕАЛЬНУ СЦЕНУ
ДУА ЛІПА
АНЖЕЛЬ / ДУА ЛІПА
Я КЕРУЮ ДУА
МИ ЛЮБИМО АНЖЕЛЬ
ВОНА ВИПУСКАЄ НОВУ ПІСНЮ?
ЛОНДОН 28 ЛИСТОПАДА 2020 РОКУ
Маленька пустунко!
-Ага. -Ти як?
Приємно бачити тебе. Як справи?
-Добре. -Привіт, моя мила.
Ти як? Я добре.
Добре.
Я беру участь в проєкті для поп-зірок.
Я можу спостерігати, як мишка з нірки,
як це працює зсередини.
З одного боку, я була вражена
бачити цю абсолютно дивовижну жінку.
Вона була талановитою і досяжною. Набагато більше, ніж я думала.
Це обнадіювало, бо я зрозуміла, що можна бути великою поп-зіркою
і бути досяжною.
Ні!
Можливо, з часом
Це минеться
І все-таки якось
Я не бачу, щоб це сталося
Так само, як ліки
Я без тебе ніщо
Я знаю, що намагаюся Забутися у твоїх обіймах
У мене лихоманка
Можеш перевірити?
Руку на чоло
Поцілуй мене в шию
І коли торкаєшся мене, крихітко
Я червонію
У мене лихоманка
Можеш перевірити?
Я відчула тиск,
бо минуло кілька місяців з останнього виступу.
Тому що конкуренція дуже висока.
Я подумала: «Що я тут, власне, роблю?»
Я запитала себе.
Чесно.
Справді. Дівчина співає, танцює…
Я маю на увазі, що вона дуже талановита.
Я просто думала: «Я не настільки хороша. Буду збиратися додому».
Де Лінкебек?
Аж не віриться!
Я не певна, що це те, чого я хочу від себе.
Щось таке велике.
Але енергія, амбіції,
навіть божевілля…
Відсутність страху…
Мене це надихнуло.
На те, що буде далі.
БРЮССЕЛЮ, Я ТЕБЕ ЛЮБЛЮ ФІНАЛ
Один, два, три! Так!
Брюсселю, я люблю тебе Брюсселю, я люблю тебе…
30 КВІТНЯ 2021 РОКУ БРЮССЕЛЮ ЯТЛ ОСТАТОЧНА ВЕРСІЯ
Я скучила за тобою Брюсселю, я люблю тебе
Я скучила за тобою
Ти найпрекрасніший
Так, ти
Париж мене кличе
Ну, Анжеле?
-Важка робота. -Що думаєш про альбом?
Я насправді досить забобонна.
У мене з першим не було очікувань.
Я намагаюся їх не мати.
Це важко.
Вони йдуть далі
Вона сказала Усе не так, як було
Вони йдуть далі
Щодо музики,
я дуже задоволена тим, що ми зробили.
Я більше задоволена текстами, та знаю, що він не буде дуже популярним.
Він більш особистий.
Менше об'єднує.
Хоча ми не планували, що перший буде об'єднуючим.
Він був дуже наївним.
Мета - продовжувати робити те, що роблю. Так, жити далі і…
Зайняти своє місце, як ніколи.
Ось що я зробила з цим альбомом. Зайняла своє місце.
Так вийшов перший альбом,
але мені пощастило.
Треба, щоб пощастило і з другим альбомом.
Але я також маю зайняти те місце і признатися в цьому.
Тепер я тут. Мені потрібно віддати все.
НОВА ЕРА
ВІДПОЧИВАТИ НОРМАЛЬНО
КОХАТИСЯ
ВЧИТИСЯ КАЗАТИ «НІ»
ПРИСЛУХАТИСЯ ДО СЕБЕ!
Люди часто питають про мої мрії. І насправді…
у мене вони є, як у всіх.
Я думаю, що зараз моя мрія -
це скоріше особисті пошуки.
Не настільки професійні.
Ніколи не були.
Я мрію розслабитися.
Мати поряд потрібних людей.
Дорослішати, вчитися на своїх помилках.
Бути кимось,
хто добрий до людей.
І водочас - щоб добро поверталося мені.
Якби мої батьки мали нормальнішу роботу,
Думаю, що я б теж мала нормальнішу роботу.
Можливо, я була б щаслива.
Але насправді
я чудово проводжу час.
Я люблю своє життя.
Мені просто треба було до нього пристосуватися,
бо це відбулося швидко.
І… в глибині душі я дуже хотіла, щоб усе вийшло.
Я просто не хотіла зазнати невдачи.
Я б нікому вголос не сказала: «Я хочу досягти успіху».
Я б про це писала.
Я не могла цього сказати, тому що…
Впевнена, мені пощастило, бо я не казала цього. Я забобонна.
Я думаю, що не казала, щоб уникнути неприємних сюрпризів.
Якби не вийшло, ніхто б не знав, що я цього хотіла. Хоча це не так.
АНЖЕЛЬ - РОЗПРОДАНО 10 ГРУДНЯ
Ну, я бажаю їй…
найкращого.
Найкращого для неї.
Щоб усе було добре.
Тепер я відчуваю, що вона стає жінкою.
Вона починає відстоювати свої переконання, свої бажання.
Вона каже про це.
Раніше вона була набагато тихішою.
Я думаю.
Я подумала собі:
«Чи це можливо, щоб моя онука стала зіркою?»
Я не наважувався сказати це людям.
Я казала: «Вона займається музикою. Так, але…»
Вони казали: «Я бачив Анжель по телевізору».
«Вона вибилася в люди».
-Ви знали, що вона ще й актриса? -Ні.
-Ви не знали? -Ні.
Вона мені нічого не каже.
Вона неймовірна.
Відтоді, як завела пса…
Добре, пишемо.
24 СЕРПНЯ 2021 РОКУ
Пепетт, ти попісяла?
Ти попісяла! Де ти попісяла?
Просто кажу, що альбом закінчений.
Я думаю.
Це мене лякає до смерті.
Як завжди.
Я не знаю, як його сприймуть.
Як слухатимуть слухачі.
Але це не…
залежить вже від мене.
Випустила альбом у 25.
Моя чверть століття.
Мені здавалося, я хочу, аби він був справжнім.
Не бути тою, ким я не є..
Сподіваюся, я цього не забуду.
Я завжди буду дівчиною з Лінкебека, яка пише прості пісні.
Навіть якщо життя зміниться,
це залишиться зі мною.
Тому що все це…
я.
Зупинімося тут.
Нехай щастить.
КІНЕЦЬ
Ти що жартуєш?
Ось як ти мені дякуєш.
Прямо перед…
моїм успіхом.