Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX UVÁDÍ
Tohle všechno jsou vzpomínky.
- Sakra, dokážeme to opravit? - Vím, jak na to.
Ne.
Jde ti to skvěle.
Malé, hloupé i dobré vzpomínky.
Počkej, přemýšlím nad něčím zajímavým.
Tak jo.
Jedeme do Montréalu!
Náš vztah je jich plný.
Speciální události…
Hurá!
Nebo každodenní život.
Bavit se spolu.
Tohle zrekonstruovali, ale je to pořád to samé, je to pravé.
- Panebože. - Tenhle je taky skvělý.
Snažit se nadchnout toho druhého pro to, co máte rádi.
- To ne. - Ano, celé to rozsekal.
Podej je sem!
Dlouhé večery s přáteli v barech a se spoustou piva.
- Ale ne, zlato! - Anne.
Promiň.
Neděle s kocovinou.
Byla to sranda.
Velká oznámení,
že spolu začínáte něco nového.
Řekneš to?
- Tati, mami. - Ano?
Mám pro vás novinku. Je to skvělé.
Jedu do Montréalu.
- Máš tu práci? - Ano.
- Určitě? - A Anne pojede taky.
Ano, přiletím tam o pár měsíců později.
- Vážně? - Našla jsi lásku i kariéru.
Jsem na tebe tak hrdá.
A pak musíte vytrvat.
Za pár měsíců budeme spolu.
Ale do té doby i budeš chybět.
Ať je to jakkoli náročné.
Miluju tě.
Já tebe taky!
Opustit známá místa
a nasbírat nové vzpomínky.
Změna je dobrá.
Ale teď zpátky do současnosti.
- Zdravím. - Ahoj, pojď dál.
Díky, že jsi mě nechala přijít na prohlídku.
Je fajn vědět, jak se člověk v tom prostoru cítí.
Jo, jasně.
- Můžu? - Ano. Do toho.
Tak jo.
Jo. Tohle je můj krásný domov.
Nádhera, takový nový dům.
Ahoj, můžu si dát tři piva, tři gintoniky a jedno mojito?
Jo.
Ahoj, zlato.
Ahoj.
- Dáš si taky pivo? - Po dnešku bych si dala.
Cože? Co jsi říkala? Neslyším tě.
Kde jsi?
Nerozumím ti. Promiň, je tu hodně lidí.
- To je fuk. - Cože?
Zavolám ti jindy.
Ano, dobře. Jasně, miluju tě.
PROMIŇ, VÁŽNĚ JSEM TĚ NESLYŠELA! MILUJU TĚ!
- Můžu poprosit dva panáky Salmarisu? - Ne, Maxi.
Ale ano, piješ moc pomalu.
Dokud jsi v Amsterdamu, pijeme amsterdamským tempem.
- Zítra musím hodně brzo vstávat. - To už stačilo. Díky.
Tady máš, na zdraví a dík.
- Jo. - Na zdraví.
Pojďte se dívat, je to boží.
Ahoj, Jip, dej si.
Kdo je to?
- To je Lou. - Kdo?
Lou!
Zavři pusu. Slintáš.
- Sexy, že? - Jo.
Jo, vážně to chci mít na sobě.
Můžeš na chvilku?
Jdeš se mnou?
- Kam? - K Jip.
No tak lidi, pojďte. Jdete taky?
- Kam? - K Jip.
Ne, zítra mám důležitou schůzku s nakladatelstvím.
Tak to máš ještě dost času.
- Ne, jdete všichni? - Zlato.
- Co to proboha děláš? - Francouzštinu, mám denní limit.
Kanadská francouzština je úplně jiná než francouzská francouzština, zlato.
Ale není, francouzština je francouzština. Nemám peníze na drahý kurz.
Řekla holka, co právě utratila 70 euro za pivo.
Plnou parou k Jip!
A jestli chci slyšet mečení, koupím kozu.
Jo, mám to!
VÁŽENÍ KAMARÁDI BĚLOŠI JÁ A MOJE PRSA
TAKHLE BY TO BÝT NEMĚLO.
Brzy tu budeš taky viset, An.
Některé části jsou nádherné.
A také břitké.
Ale mám pocit, že ses trochu ztratila.
Jak to myslíte?
Když jsi nám tehdy poslala prvních pár kapitol,
byli jsme vážně nadšení…
Ano.
a unesení jejich osobitostí a autentičností
Ale zdá se, že to se z toho během psaní vytratilo.
Omlouvám se, je to trochu nezajímavé.
Také to zní tak, že jsi trochu ztracená. Je to tak?
No…
Ne, to si nemyslím.
Ale ta postava také hledá, že?
Ano, to chápu a to je v pořádku.
Ale ve stavu v jakém to je, to nemůžeme vydat.
Myslím, že není špatný nápad udělat pár velkých vylepšení.
Ta kniha už je v našem katalogu.
Promiňte, ale téma hledání je v pořádku, že?
Je to také jedna z vlastností hlavní postavy.
Ano, ale tvá hlavní postava nemá cíl.
Zdá se, že nechce přijít na to, co hledá.
Co chce a jak to získá?
A je skutečně hrdinkou příběhu?
Taková blbost.
Dobře… Ale já…
Dobře.
Znám skvělou koučku psaní, dám ti na ní kontakt.
Myslím, že by bylo dobré, Anne, kdyby ses sama sebe zeptala:
„Co chci skutečně říct?“
Musíš začít dělat jasná rozhodnutí.
Co chce Anne Verbeeková říct světu?
Ahoj, zlato.
Nějak se nemůžeme časově sejít, co?
Máš pravdu, sakra.
Kolik tam máte hodin? Nepracuješ ráno?
Je strašně brzy, ale dostali jsme velkou smlouvu,
takže máme ráno volno.
Super, gratuluju.
Díky. Mimochodem, konečně jsem vyzdobila náš domov.
Chceš ho vidět? Tohle je kuchyň.
- Ahoj. - A tady…
je ta lampa!
Pamatuješ, jak byla v tom magazínu italského designéra
a já jsem ti říkala, že je hrozně drahá?
- Zdravím. - Zdravím.
Kdo to byl?
Půjdu někam, kde je klid.
Dobře…
Tak jo, původně jsem ti to chtěla říct dnes odpoledne mého času.
Pak se stalo tohle a my si stejně voláme,
tak ti to chci říct rovnou.
S někým jsem začala flirtovat.
A to byla ona. Zoey.
Do háje.
To bylo rychlé.
An?
Promiň, zaseklo se video.
Jak se znáte?
Je to kamarádka kolegyně.
Jo, super.
Ano, ne, jasně, super, vypadá mile.
- Úplně jiný typ. - Ano.
Jsi v pohodě? Protože…
Víš, jestli ti to není příjemné…
Víš, na čem jsme se dohodly, že?
Ano, ne…
Můžeme si o tom promluvit později. Až se to bude hodit.
Ano, to je v pohodě. Jsem úplně v pohodě.
Saro, pojď sem, čekáme na tebe.
Ano, už jdu.
Jen běž, zlato, běž slavit. Vážně.
Dobře, An, miluju tě, jo?
- Jsi moje všechno. - Taky tě miluju.
Tak jo. Je to v pořádku.
Takhle jsme se dohodly.
Cože? Je to slavná lesba z rádia, Jip?
Ano. Jak se máš?
Jo, jde to.
Probereme to později.
Určitě? Víš, že si se mnou můžeš vždy o čemkoli promluvit, že?
Ne, je to v pořádku.
Budeme slavit tvůj úspěch.
- Jo. - Jo, jak se ti daří?
Skvěle, jsem na vrcholu.
Znám další ženu, která je cis a hetero.
- Možná ji znáte. - Možná.
To nevadí, když není moc blízko.
Dobře, jasně, mám tě ráda.
Práva gayů a tak. Láska je láska.
„Práva gayů a tak.“
- Daan je skutečný spojenec. - No.
Vážení a milí, chci připít na zdraví této úžasné ženy,
mé ženy, protože bude mít v rádiu svůj vlastní pořad!
Na zdraví.
- Z očí do očí. - Jinak budete mít špatný sex.
A to nechceme.
Doufám, že si poslechnete všechny díly,
protože se stanu velkou platformou pro mladé umělce,
queer umělce, umělce všech barev pleti a prostě pro skvělou hudbu.
Řekněte to prosí všem.
Už jsem to všem řekl, ale styděl jsem se zavolat králi.
Ne, ale fakt, první díl bude vážně těžký
a Nana Adjoa bude hrát živě.
- Je to super, zlato. - A Lionstorm chtěli…
Jsem na tebe fakt pyšná, Jippie.
- Vážně? Děkuju, mám tě ráda. - Jo, vážně.
A co ty? Jak to šlo v nakladatelství? Povídej.
A je to tu…
Jo, v pohodě, ještě musím něco přepsat a upravit to.
- Můžeme si to brzo přečíst? - Skoro.
Uděláme nějakou rozlučku, s tebou i s knihou, že?
Panebože, už skoro odjíždíš.
Ještě mám pár týdnů.
To nezní moc nadšeně, An.
Ale ano, těším se, jen musím něco zařídit.
Jako co?
Prostě něco.
- Pojedeš, že jo? - Ano, samozřejmě.
- Říkám, že nejede. - Ne?
Bože, prostě se v tuhle chvíli netěším.
Nemusím se pořád jen těšit.
Jsem jen unavená, tak se uklidněte.
Dobře, promiň.
Štve mě, že se chováte, jako že je něco špatně,
nebo že nedotahuju věci do konce. Věřte mi trochu.
- Jde to dobře. Je to v pohodě. Vážně. - Dobře.
Kdo si dá něco k jídlu? Mám dojít pro něco k zakousnutí?
To bys pro nás udělala? Vážně?
- Dám si řepové koule. - Řepové?
- Sýrový talíř? - Ano, sýrový talíř.
Ano. Sýrový talíř, slyšela jsem to.
BUDETE MI CHYBĚT RODINKO #PŘÁTELÉ #POSLEDNÍTÝDNY #MILUJU
ZAMYSLEME SE #NACHVILKUVŠEHONECHTE
TAHLE ŽENA #LÁSKA
LE_LOUP TĚ SLEDUJE
LE_LOUP SE LÍBÍ VÁŠ POST
LOU - AKTIVISTA - DRAG KING (ONE/ONI)
Co hlavní hrdinka chce?
O co usiluje? Je tam nějaká záporná postava?
Nic moc se tam neděje. Odbíhá to od tématu.
A skutečně hodně se tam mluví.
A je to zajímavé, ale kvůli tomu
je děj zaseklý někde mezi zápletkou a postavou.
Myslím, že bys měla…
Líbí se jí ženy?
Žárlila by Saar, kdyby mezi námi něco bylo?
Také bychom rychle mohly… Ty a já…
Kašlu na to.
Anne? Anne.
- Cože? - Posloucháš mě?
Ano. Ano, odbíhá to od tématu.
Mám Lou napsat?
Samozřejmě. Jestli má Sara holku v Montréalu,
tak ty můžeš někomu napsat.
- Jo, že jo? - Jasně.
A už je to tu zas.
Katherine, kéž bych neměla sexistického manžela,
který mě zneužívá, byla bych s tebou navždy.
Elizabeth, jsem moc krásná, nemůžu přiznat, že jsem lesba.
Jsme v 19. století, tak se pojďme potají líbat
a dívat se z očí do očí.
Hele, ale co jí mám napsat?
Teda myslím „jim“. V biu má napsáno „one/oni“.
Prostě napiš něco jako:
„Čau, nechceš někdy zajít na drink?
Moje holka se s někým vídá, a já chci taky,
protože teď to není vyrovnané.“
No tak!
„A radši bych se taky s někým vídala,
než si s ní o tom promluvila. Měj se, Anne.“
Nech toho.
Napíšu něco jako:
„Ahoj, jaký byl víkend?“
Skvělé, z toho jsem fakt nadržená.
- No tak, Lil. - Jo, je to v pohodě, prostě to pošli.
Tak jo.
Ještě musím zařídit pár věcí. Tenhle týden si jdu pro pas.
Vážně bych nemohla dělat všechno na poslední chvíli jako ty.
Já vím, jen mě nech.
Jak to jde s…
- Se Zoey? - Ano.
Jo, dobře, je to zábava. Vidíme se tak jednou týdně.
Chce tě poznat.
Jsi s tím v pohodě? Nebo se ti do toho vůbec nechce?
Ano, ne, ano, to zní super. Můžeme…
si někdy zavolat.
Vážně, An?
Vážně? Super, řeknu jí to.
Jak se máš ty? Jak jde tvá kniha? Už jsi všechno odevzdala?
Sakra.
Jo, je to v pohodě.
Pár drobností musím přepsat a něco doladit.
Jsem na tebe pyšná. Napsala jsi svůj první román, super!
Ano.
Jestli se něco děje, musíš mi to říct, dobře?
Nebo jestli se necítíš dobře?
Ne, všechno je v pohodě.
Miluju tě, dobře?
Já tebe taky.
Takže…
Můžeme se vídat s někým jiným pokud to té druhé nevadí.
Ano.
A chceme o tom všechno vědět?
Pokud to není jen sex, ale i chození?
No…
Nevím. Prostě budeme pokračovat v komunikaci, ne?
Můžu to mít písemně? Že se mnou budeš komunikovat?
Ne, dělám si srandu. Ale vážně, zní to dobře.
Ano.
A dál mluv o svých pochybnostech a hranicích.
Ano.
A dáma jedna druhé svobodu,
protože o tom polyamorní vztah je, že?
Ano.
Myslím, že je skvělé a zdravé, že tohle děláme.
- Že jo? Podívej na nás. - Jo.
Super, vypadá to dobře.
Ještě tam bylo tohle.
- Jasně, v pořádku. Je to za 40, že? - Jo, 40.
Bože, jak že se to dělá?
Tak jo.
Ahoj.
- V pohodě? - Jo.
Jaká používáš zájmena?
Ona a její.
Super. Já používám one nebo oni.
To už vím z tvého Instagramu.
Super.
A všem mým bývalkám se líbí tvé fotky.
Je skvělý pocit, když vyjdeš na pódium,
a všichni začnou křičet.
To bych nikdy nemohla, nedokázala bych být drag king.
Proč ne?
Být na pódiu, kde se na tebe všichni dívají.
A chovat se sexy.
- Je pro tebe těžké cítit se sexy? - Pro mě?
Nevím, asi o tom takhle nepřemýšlím.
Dobře. Kdy se cítíš nejvíc sexy?
Myslím, že když si věřím.
Nemám moc ráda sexy oblečení nebo dámské spodní prádlo.
Vlastně se sexy nikdy necítím.
Ať už to znamená cokoli.
Myslím si, že vypadám dobře. Ale sexy? To ne.
Sexy je docela široký koncept, že?
Nejde jen o sexy oblečení nebo o spodní prádlo.
- Pro každého je to něco jiného. - Jo, přesně tak.
Například moje přítelkyně Sara
ráda nosí hezké spodní prádlo a tak.
Ale to mně je to celkem jedno.
Myslím si, že je sexy, ale jen když se dobře cítí.
Když dělá kafe ve svém spodním prádle,
když je v plném pracovním nasazení na Zoomu
s kolegy z celého světa. To je sexy.
Tak nějak.
Ty máš holku?
Ano.
Ale jsme v otevřeném vztahu, jsme poly.
Hele počkej chvilku.
Dopíšeš knihu a pak poletíš na druhou stranu světa? Proč?
To je plán.
Zvláštní plán.
Jo.
Chci jen napsat skvělou knihu.
Ale…
V nakladatelství se mě zeptali, co chci skutečně říct.
Ano.
Takže teď pořád jen přemýšlím, jaká je moje životní zkušenost?
Proč mám psát knihu? Je to to, na co svět čeká?
O čem chceš psát?
O přátelství, o vztazích, o lásce, o identitě.
O genderu, o sebevyjádření, o tom jaké to je být queer.
Dobře. Co pro tebe znamená být queer?
Nevím. Teda vlastně vím.
To, že jsem lesba, že jsem queer a že jsem měla coming out,
ze mě udělalo to, co jsem.
Nikdy bych to nechtěla jinak,
protože je to velká část mojí identity. Je to celý můj život.
Ale jako queer člověk žiju v heteronormativní společnosti.
Takže ke všemu automaticky přistupuju z queer perspektivy.
Říkám si, že to je ten příběh, který chci napsat.
Ukázat, jak skvělé je být queer.
A přivést k tomu lidi blíž, protože být queer je zábava,
je to vzrušující a komplikované,
a opravdové a je v tom láska.
A všechno ostatní.
Být queer znamená všechno.
Je to mnohem víc, než co jsem si myslela, před svým coming outem.
- Jo. - Jsem šťastná, že teď…
že můžu být pyšná na něco, za co jsem se tak dlouho styděla.
Takže to chci ukázat,
a také že se cítím mnohem lépe.
A proč?
Proč se cítím lépe?
Protože uplynula nějaká doba. Některé věci trvají dlouho.
A také jsem doopravdy dospěla.
Jo.
TŘI DNY JSI VYNECHALA LEKCI FRANCOUZŠTINY.
Ale musíš to dělat dál, musíš se dál snažit,
ne se tomu vyhýbat jen proto, že to je snazší.
Mluvení a trpělivost funguje, musíš mluvit o…
Někdy je beru… Přestaň!
Někdy beru své rodiče na queer přednášky nebo filmy.
Aby na chvíli byli v mém světě.
Nemyslím si, že to by s mými rodiči fungovalo.
Proč ne? Prostě to udělej.
Lou, mám radost z tebe a z tvých rodičů,
ale můj proces je prostě jiný.
Promiň.
Každopádně, ty mi pověz svůj politický příběh.
- Vážně? - Jo.
- Určitě? - Sem s tím!
Dobře, tady to je.
Rozdělujeme svět do dvou kategorií.
To rozhoduje o tom, jak se k sobě chováme.
Muži nesmí brečet, ženy neumí nic opravit,
a ženy jsou vlastně naprosto podřazené.
Když se nad tím zamyslíš, je to bizarní systém,
který všichni dohromady spoluutváříme.
V tom, co to znamená být žena, je strašně málo svobody.
Přesně tak. A stejně je to všechno jen vymyšlené.
Vymysleli jsme si peníze, prostě je tiskneme, bum!
Vymysleli jsme si internet.
Vymysleli jsme si jazyk, fotografování, umění, politiku, pojetí genderu.
Tak proč si nemůžeme dál vymýšlet? Nebo něco vymyslet znovu?
Proč je být nebinární a touha osvobodit se od všech konstruktů
pro tolik lidí nepřijatelná?
Jo.
Proč to není jako jazyk,
který se neustále vyvíjí, a v tom je jeho krása?
Takže co je špatně na používání zájmen one nebo oni?
Ano, přesně.
Přesně tak.
A máš mě.
- Ahoj, Jippie. - Ahoj, An.
Hele, pořád ještě mluvíš se Saar?
- Proč? - Přišla mi zpráva.
Byla od ní, že s tebou pár dní nemluvila,
a že tě nemůže zastihnout.
A sakra.
Ani nemám její nové číslo.
Nikdy si nepíšeme, ale zdá se, že mi musela napsat,
aby tě zkontaktovala.
Jo, do háje.
Co to vyvádíš? Prostě si s ní promluv.
Jo, já vím.
Jsi jinak v pořádku?
Jo, jasně, všechno je v pohodě.
Prostě bych si měla se Saar promluvit. Máš pravdu.
Jo, to teda mám.
No, prostě to vyřeš.
A brzy půjdeme na pivo.
- Nevídáme se dost často. - Jo, máš pravdu. Napíšu ti.
Dobře, měj se.
Tady pro vás.
- Panebože, zlato! - Co je?
Máme ten dům!
Panebože, zlato, náš dům snů?
Já vím, podívej na ty krásné schody venku.
- Jo. - Panebože.
Odpovím jim.
- Dobře. - Jo.
„Drahý Antoine…“ Jo.
AHOJ ZLATO. VŠECHNO V POŘÁDKU?
Co tohle? Zkus si tohle.
Tomu, co teď dělám, se říká rozmazávání.
Všechny linky rozmažu do ztracena.
Ne, to je moc… Jo.
Drag je víc než jen párty v převlecích.
Je to způsob, jak se postavit normě.
Panebože, Maxie!
- Vypadáš skvěle. - Díky.
Drag pochází z protestů.
Za tohle vděčíme protestům.
Například nepokoje v Stonewallu.
Drag queens, drag kings a trans ženy byly v první linii.
A je velmi důležité si pamatovat,
čemu vděčíme za naši hrdost, ale i za drag.
Miluju to. Můžeme se vyfotit? Jsem velká fanynka.
Nádhera, podívejte.
- Pěkné. - Krása.
Drahoušku.
Máš přirozeně výraznou spodní čelist.
- Jo? - Jo, vážně.
Chtěla bys nějaké vousy nebo knírek?
Vousy by byly super.
- Páni, Lil, sekne ti to. - Díky.
Máš pěkný péro.
- Tak co, vy krásky? - Cože?
- Jak se jmenuješ? - Jennifer.
Všichni běžte na chvíli k sobě.
Tak jo.
Pojďte sem.
Drag je o tom si vzít zpátky svůj prostor.
Protože jste queer, vždy se na vás bude někdo dívat.
A tohle je způsob, jak z toho udělat něco pozitivního.
Odvážit se si ten prostor vzít.
- Jo? - Jo.
Je to super.
An, co se děje?
Nic.
Mám vás ráda.
Jsi rozněžnělá a opilá.
Ne, ale vážně.
Co mám bez vás dělat?
Nic, bez nás nejsi nic.
Ne.
Taky tě máme rádi, Annie.
Hej, zastavte!
Anne je dojatá.
Co je, zlato?
Copak je? No tak, pojď sem.
Pojď sem. Máme tě rádi, Annie.
No tak zlato, nebreč.
Mám vás tak zatraceně ráda.
Dvě sýrová suflé, jedny veganské… Co?
- Zeleninové krokety. - Zeleninové…
- Veganské? - Veganské.
Ano, zeleninové krokety. A Lily?
- Smažené nudle. - Nechutné. Vážně?
- Smažené nudle. - A smažené nudle.
- Hned to bude. - Díky.
S Lou je fakt zábava, že jo?
- Jo, je skvělá. - Jsou skvělí.
Jo, promiň.
A je to pravda, že?
Už jsi je ochutnala?
- Ne. - Proč?
Nevím, jestli je to dobrý nápad.
- Líbí se ti, ne? - Ano.
- A jsi v polyamorním vztahu? - Ano.
- A brzy jedeš do Montréalu. - Jo.
Ne.
- Ví o tom Sara? - Ne.
Skvělá konverzace.
Počkej, ty nejedeš do Montréalu?
Jo, samozřejmě. Ne.
Já prostě nevím.
Za dva týdny musím emigrovat. Co to má znamenat?
Musím se vzdát svého domova.
A musím přepsat celou svou knihu.
Pojď bydlet ke mně.
- Vážně? - Ano. Bude to zábava, ne?
Jo… A co teď?
Všechno v pohodě? Vypadáš rozrušeně.
Ne, v pohodě.
Vážně?
Mám hodně starostí, ale v pohodě.
Víš, že mi můžeš cokoli říct, že jo? Povídej.
Tak jo, pojďme na skleničku.
Jaký jsem na tebe zanechala dojem?
Jsi milá a složitá.
Dobře posloucháš, špatně mluvíš.
Jo? Tohle všechno z první schůzky?
- Dobře člověka odhadu, že jo? - Jistě.
A samozřejmě velmi atraktivní.
No to bych řekla.
A tvůj první dojem?
Působíš samozřejmě atraktivně, chytře,
zajímavě a čestně.
- Čestně? - Ano… Promiň.
Ne, ano, vlastně ano.
Okamžitě jsem se s tebou cítila dobře.
Jako bych mohla říct cokoli, aniž by mě někdo soudil.
Jo, cítím to stejně.
- Myslím, že je to i generační záležitost. - Jo?
Jo, pro naše rodiče
bylo všechno nalinkované a jasné.
- Jen pár nejistot. - Ano.
Myslím, že se nikdy nenaučili o ničem mluvit.
Ne, moji rozhodně ne.
Takže často našim problémům nerozumí,
protože si myslí, že také jednou byli mladí, jako my.
- Že jo? - Jo.
„Také jsme to bez problémů
dotáhli daleko, také byste to měli zvládnout.“
Ano, přesně takoví jsou mí rodiče.
- Prostě to nechápou. To je všechno. - Ne, vážně to nechápou.
Ne.
Já dělám věci jinak.
- Nebudu zticha. - Ne.
A také chci vlastní rodinu.
Chci, aby moje děti cítily,
že si můžeme říct cokoli.
Že okolo nějakého tématu není zvláštní napětí.
Že v sobě nikdo nemusí nic dusit.
Chci, aby v tom byla skutečná láska.
Prostě upřímná láska. Klid, žádné drama, jen otevřenost.
- Co je? - Pojď sem.
Mimochodem, mluvili jsme o něčem důležitém?
Musím se vzpamatovat z tohohle útoku ze zálohy.
Dobře líbáš.
To mi spadl kámen ze srdce.
Ty si vážně musíš ze všeho dělat srandu, že jo?
No…
Možná.
Možná jo.
Odvádíš tak pozornost, že jo?
Pak nemusíš být tak zranitelná.
Ale je to i milé.
Jsi fakt sexy.
Myslím to vážně. Podívej se na sebe.
Krása, co?
Jo.
- Můžu ti ho dát dovnitř? - Nejsme náhodou…
Myslím připínací dildo.
To jsem ještě nikdy nedělala.
Ne? Nemusíme, jestli nechceš.
- Jo, chci. - Jo?
Je to v pohodě? Jo?
Tak jo.
Chci být nahoře.
Jo!
Jo.
Panebože.
Panebože, cítím se jako puberťák.
Nikdy jsem se tak rychle neudělala.
Je to krása, že?
Bylo to vážně sexy.
- Ty jsi sexy. - Ty taky.
Už dlouho jsem to chtěla zkusit, ale nikdy to nevyšlo.
Proč ne?
Nevím.
Se Sarou byl sex úplně v pohodě.
Lidé o tolik přichází tím,
že spolu nesdílejí své fantazie a pocity.
Jo, vypadá to tak.
Když to bylo ve mně, skoro jsem to nemohla vydržet.
- Bylo to poznat. - Jo?
Jo, byla jsi úplně uvolněná.
Úplně ses tomu odevzdala.
Děkuju.
Za co?
No, asi za sex?
Ještě mi nikdo za sex nikdy nepoděkoval.
Jo, je to hloupé.
Promiň, jen že to bylo vážně…
SARA MATOUKOVÁ DNES - 5 ZMEŠKANÝCH HOVORŮ
AHOJ ZLATO, JSEM V AMSTERDAMU. MŮŽEME SE DNES ODPOLEDNE SEJÍT?
Panebože.
Co je?
Sara je v Amsterdamu.
- Ona měla přijet? - Také jsem to nevěděla.
- Aha. - Zatraceně.
Setkáš se s ní, ne?
Nevím.
Vzpamatuj se. Půjdeš. Máte si toho hodně co říct.
Nemůžu se schovat u tebe?
Jdi do háje, Anne, je to tvá holka.
Nechci, aby ses jí vyhýbala tak, že budeš se mnou.
- To byl vtip. - Jo, legrace. No tak.
Prostě jí řekni, co cítíš.
Ano.
- Ahoj. - Ahoj.
- Miluju tě, dobře? - Já tebe taky.
Dobře. Nechci do Montréalu.
Zdáš se být…
Řekla jsem to nahlas?
No tak, An.
Každopádně musím přepsat svou knihu.
Ano.
Zdála se jim hrozná.
Cože? Tvoje kniha je výborná.
No, v něčem měli pravdu.
Co se týče obsahu, stylu a tak.
Myslím, že je to nesmysl.
- Ano, ale není. - Dobře.
Musím zůstat v Amsterdamu déle.
- A přepsat tu knihu. - Jo.
- Jsi v pohodě? - Jen jsem unavená. Jet lag.
Jo.
- Přijela jsem za tebou až sem. - Jo, abys mě tu vyzvedla.
Nemyslím si, že jsi tu jen kvůli mně.
Ve tvém plánu je překážka, a já jsem ta překážka.
Nejsi překážka.
Ano, jsem.
Zlato, nejsi žádná překážka.
Nebuď blázen. Jak jsi na to přišla?
Promiň. Vlastně nevím.
Chyběla jsi mi.
Taky jsi mi chyběla.
Proč je to tak těžké?
TEĎ ŽÁDOST O PAS NA RADNICI
SARA MATOUKOVÁ
Co se děje? Sakra.
Už spí. Teď ne.
Ale kdy to tedy uděláš?
Teď ne.
Nebo mám?
Dobře, An.
Prostě řekni, jak se cítíš?
Saar.
Saar? Můžeme…
- Ano? - Promluvit si?
Teď?
Ano.
Páni, dobře.
Tak jo. Miluju tě.
Jsi milá, hezká, chytrá a sexy,
ale já ještě nechci jet do Montréalu.
Dobře.
Nevím, jestli tam vůbec někdy chci.
Chceš vztah na dálku?
Ne.
Ano.
Nevím. Myslím, že to nedokážu.
Rozcházíš se se mnou?
Ano. Myslím, že ano.
Myslíš? Jestli se rozcházíš, musíš si být jistá.
Vím to.
Dobře, ale… Já to nechápu.
Měly jsme plán. Všechno šlo dobře.
Ne, Saar, ty jsi měla plán. Já jsem ho jen plnila.
Cože?
A také jsem někoho potkala. Ale to je jedno.
- A chceš s ní být? - S nimi. Ne.
Ne, ale to je taky jedno.
Dobře. Mám pocit, že…
jen dělám věci, které chceš ty,
a že nepřemýšlím o tom, co chci já.
Takže se se mnou rozejdeš, aniž by sis o tom nejdřív promluvila?
Nejde jen o to, že se s tebou rozcházím-
Už dlouho jsem měla pochybnosti.
Tak jsi měla něco říct.
Jo…
Klidně se na mě takhle dívej, Saar,
ale s tebou není zrovna snadné mluvit. Vážně.
Není na to prostor.
Zeptáš se, ale už neposloucháš odpověď.
Ježíši!
Saar, zlato, promiň.
Já jen…
Já tohle nechci.
Nechci do Montréalu.
Nechci polyamorní vztah.
Ty to chceš, a to je v pořádku, ale já to nezvládnu.
Bylo pro tebe v pohodě být se mnou a s tou…
Jak se jmenují…
Vážně? Myslíš, že to bylo v pohodě?
Myslím, že tě to bavilo víc než se mnou.
Ano, s nimi jsem aspoň mohla mluvit.
Skvěle jsme si popovídali.
- To je super, An, díky. - Jo.
Od kdy ti vadí polyamorní vztahy?
Nevadí mi, ale vadí mi tenhle.
Byla to pro nás poslední možnost, Saar. To není zdravé.
Nikdy jsem to nechtěla.
Proč jsi to neřekla? Vážně jsme o tom spolu mluvily.
Protože neposloucháš.
Ty to nechceš slyšet. Nemůžu s tebou mluvit.
Mluvení by bylo snazší, kdybys lépe komunikovala.
Vážně je to tak těžké? Nemůžu vyčmuchat, co si myslíš.
To je ubohá výmluva, abys nemusela nést odpovědnost.
- Vážně, Saar, někdy… - Ano?
Někdy se musíš během konverzace víc snažit.
Někdy musíš umět i pozorovat.
Jo, přesně takhle, skvělé.
Já jsem v tomhle vztahu sama.
Cože? Co to je za melodramatický…
Ne, vážně, řekni, co jsi do našeho vztahu přinesla.
O čem to mluvíš?
Samozřejmě dělám plány, protože ty neděláš nic.
Protože se neptáš, co chci!
Proto, Saar!
Přísahám, že jsi mě jen přijela vyzvednout.
Nepřijela jsi to skutečně vyřešit.
Jen mi vnucuješ svůj plán. Jsi zatraceně egoistická,
přesně to jsi. Nemyslíš na to, co chci já.
Ty jsi takový poraženec, An.
Myslíš si, že je celý svět proti tobě. Že jsi to měla těžké.
Na co si ty máš co stěžovat?
Jsi rozmazlená, malá, bílá holka.
Jdi do háje, Saar.
Jsou horší věci, než kniha a vztah, které se nepovedly.
Náš vztah se nepovedl?
Přesně tohle myslím!
Tohle sis odnesla z našeho rozhovoru?
Panebože, tahle holka!
Tomuhle říkáš rozhovor?
Je noc a my tu na sebe řveme.
Jo? Dobře, skončily jsme.
Je to od tebe tak zbabělé.
- Ale na to už jsem si zvykla. - Dobře, Saar.
Super, skvělé, říkej mi zbabělče.
Jsem zbabělec.
Mám pocit, že pro tebe nikdy nejsem dost.
Nejsem dost chytrá, dost ambiciózní, dost sexy.
To je novinka. Nejsi dost sexy? Od kdy?
- Podle mě jsi vážně sexy. - Ale nikdy to neřekneš.
A tvoje nová láska ti to určitě říká. Bože, potká jednoho člověka,
a srovná s tím celý náš vztah. Měla jsem to tušit.
- Lou není moje láska. - Lou.
Ano, Lou.
Skvělé jméno.
Došlo mi, jak hrozně se s tebou někdy cítím.
An, tohle nechci.
- Z tohohle všeho mě neobviníš. - No, cítím se strašně.
Možná si za to můžeš sama!
An?
An…
Jsi první holka, do které jsem se zamilovala.
První holka, kterou jsem představila rodičům.
Chci s tebou strávit zbytek života.
Anne…
Chceš se mnou být, ale jen pokud je to po tvém.
Ne, zatraceně!
Vážně, Saar. Nefunguje to, nechci to.
Jdu pryč.
- Ano. - Tak jo.
Doufám, že budeš šťastnější, An.
Sama se sebou a se světem okolo sebe.
Hele, možná by sis měla dát sprchu?
Ne, to je fuk.
No tak, zlato.
- Jo! - Tak rychle?
Jo.
Smutný večer v baru a neobvyklé setkání
s drag queens znamenalo počátek kapely Christine and the Queens.
Nádherné první album pro každé, komu chybí trochu Chaleur Humaine.
- Annie. - Ahoj, tati.
No…
Co si dáš? Čaj nebo whisky?
Whisky.
Tady máš.
Pořád ještě ležíš na gauči?
Párkrát jsem šla na záchod,
udělala jsem oběd, umyla jsem nádobí.
Dobře, Annie, jiný přístup. Zítra půjdeme na procházku.
- Tati. - No tak, Annie.
Někdy to prostě v hlavě musíš přepnout,
jinak se z toho nedostanš.
- Ty máš o čem mluvit. - Jak to myslíš?
Od rozvodu nejsi zrovna sluníčko.
Nikdy o tom nemluvíš.
O některých věcech se mluví těžko.
Já vím, tati. Vychoval jsi mě tak, abych o ničem nemluvila.
No tak, Annie.
Zamysli se nad tím.
Kdy mluvíme o pocitech nebo o závažnějších věcech?
Proč nikdy nemluvíme o tom rozvodu?
Proč musí být vždycky všechno žoviální?
Proč mám pořád pocit, že to, co říkám, je špatně?
Nebo že nikdy nemůžu být sama sebou?
Protože jsi mě nikdy nenaučil o věcech mluvit.
To stačí, Anne.
Nemůžeš ze všeho vinit svou výchovu.
Jsi dospělá, začni se tak chovat.
- Je to ve tvých rukou, víš? - Vážně?
Mrzí mě, že jsme o některých věcech moc nemluvili.
Jestli chceš něco změnit, změň to.
Někdy to není tvým prostředím ale tebou.
Jsi příčinou vlastních problémů.
Je to nepříjemné přiznat a dělá tě to zranitelnou,
ale to bychom měli dělat.
Teď odejdeš?
- To je velmi dospělý. - Ne, chci si dát skleničku.
Fajn, dej si skleničku. Já jdu domů.
VŠECHNO V POŘÁDKU?
Promiň, Annie. Neměl jsem odejít.
Taky se omlouvám.
Jak se cítíš?
Tati, nemusíme najednou mluvit o pocitech.
Ne, myslím to vážně. Očividně jsi na dně.
Jak ti můžu pomoct?
Nijak.
Dobře, co můžeš udělat ty sama?
Co ti dělá radost? Jak se odreaguješ?
Myslím, že psaním.
Tak to udělej.
Ano, už to dělám. Přepisuju celou svou knihu.
Tak v tom pokračuj.
Ano.
Chtěl by sis brzy kousek přečíst?
Zajímalo by mě, co si myslíš.
Ano, moc rád.
O kom to je?
V podstatě o všech.
Ale s jinými jmény a je to trochu dramatizované.
To zní super.
Takže jsou tam i tví kámoši? Jak jsem tam já?
Jako nejlepší kamarádka,
které se hlavní hrdinka nevěnuje tolik, kolik by si zasloužila,
protože je tu vždycky pro ní.
A za to by se ta hlavní hrdinka měla omluvit.
Omlouváš se?
Jo. Promiň.
Díky. To je v pohodě.
Byla jsi tu pro mě, když mi bylo hrozně,
a já jsem tu pro tebe.
- Mám tě ráda, Jippie. - No jo, já tebe taky.
A co my?
Jo, bylo to fajn, ne?
Jo.
Nehledám nic romantického.
Myslím, že jsi skvělá a zábavná,
ale teď nehledám nic víc.
Jo. Myslím, že to mám stejně.
Promiň. Tvoje bezprostřednost je skvělá.
Týdny bych chodila okolo horké kaše.
Já vím, proto to říkám.
Zjistila jsem, že jsem sama byla ztracená,
že jsem nemohla být sama sebou ve vztahu se svou bývalou,
se svými rodiči a tak.
Ale je tam i hodně pozitivního.
Je to velmi osobní, jsou v tom všichni mí přátelé.
Je to vážně queer.
Stala se z toho taková sbírka vzpomínek.
Měla jste pravdu o tom hledání a o tom, kdo je v tom příběhu hrdina.
Podvědomě jsem sabotovala svůj život.
Všechno pro mě byla samozřejmost.
Za tou knihou si na 100% stojím.
Jestli se vám nelíbí,
tak nevím, co jiného dělat. Tak je po všem.
Anne…
moc se mi líbila.
- Vážně? - Ano, pořád je o hledání,
ale teď to má cíl.
Je z toho cítit, jak je to osobní, a člověk se s tím ztotožní.
Našla jsi svůj příběh.
To jsem ráda.
- A název? - Jo…
Je to o té hlavní postavě ve vztahu k lidem okolo ní,
Proto…
Chápu.
Hej! Ahoj!
Annie!
- Zůstáváš, krásko! - Jo.
Proč tohle všechno?
Původně jsme ti zorganizovali rozlučku.
Teď je to ale oslava toho, že zůstáváš.
A snad i toho, že jsi dokončila knihu.
Bože, mám vás tak ráda.
A tvoje kniha?
Moje kniha vyjde.
Na zdraví.
Na tebe, milá An, a na tvou knihu.
Za kterou vděčíš nám, protože v ní všichni jsme.
Jo, to jo.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Díky, moji milí.
Udělala jsem špízy.
Vážně?
Milá Saar,
z naší poslední noci je jen špatná vzpomínka,
a to nechci.
Chci si uchovat naše krásné vzpomínky.
Ale myslím, že nás těší jiné věci.
Ale to je v pořádku. Já jsem teď šťastná.
Jsem doma v Amsterdamu se svými přáteli.
Doufám, že jsi také šťastná.
Omlouvám se za to, co jsem řekla.
Nebo možná neřekla.
Vím, jak je to se mnou někdy frustrující.
Zlepšila jsem se v mluvení o věcech.
Pořád mi to nejde, ale zlepšila jsem se.
Doufám, že si vytváříš nové vzpomínky.
Moje máma nedávno řekla, že nejlepší investice
je do vytváření vzpomínek.
Tak to teď dělám.
Tři, dva, jedna…
Ne!
A opravdu se cítím líp.
Přepsala jsem svou knihu.
A ano…
Musela jsi v ní taky být.
Doufám, že se ti bude líbit,
a že v ní poznáš naše hezké a zábavné chvilky.
- To je skvělé, že jste tu. - Gratuluju.
Ať už si ji přečteš nebo ne,
doufám, že se máš dobře. S láskou, Anne.
Překlad titulků: Kristýna Doležalová