Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Alt dette er minder.
-Kan vi lave den? -Jeg ved, hvordan.
Nej.
Du gør det godt.
Små, dumme og gode minder.
Vent, jeg er midt i en interessant tanke.
Okay.
Vi skal til Montreal.
Vores forhold er fyldt af dem.
De særlige lejligheder…
Hurra!
Selv hverdagsting.
Sjove ting, vi laver sammen.
Det er blevet restaureret, men det er stadig det samme.
Du godeste!
Det her er også sejt.
Forsøg på at smitte den anden med din begejstring.
-Nej. -Jo, han skar i det.
Giv mig mere.
Lang nætter med venner, barer, for meget øl.
-Åh, skat. -Anne.
Undskyld.
Søndage med tømmermænd.
Det var sjovt.
Store nyheder.
At starte noget nyt sammen.
Vil du sige det?
-Far, mor. -Ja?
Jeg har nyheder. Det er noget godt.
Jeg skal til Montreal.
-Fik du jobbet? -Ja.
-Er du sikker? -Anne tager med.
Ja, jeg flyver et par måneder senere.
-Virkelig? -Du har fundet kærlighed og en karriere.
Jeg er stolt af dig.
Og så holde ud.
Vi ses om et par måneder.
Men jeg kommer til at savne dig.
Hvor stressende det end er.
Jeg elsker dig.
Jeg elsker også dig.
Forlade det kendte,
og skabe nye minder.
Forandring er bare godt.
Nå, tilbage til nutiden.
-Hej. -Hej, kom ind.
Ja, tak, fordi du lader mig kigge.
Det er rart at få en fornemmelse af rummet.
Ja, helt sikkert.
-Må jeg… -Ja, værsgo.
Okay.
Ja. Der røg mit dejlige hjem.
Vidunderligt, sådan et nyt hus.
Hej, må jeg få tre øl, tre gin og tonic og en mojito?
Ja.
Hej, skat.
Hej.
-Vil du også have en øl? -Jeg kunne godt bruge en efter i dag.
Hvad sagde du? Jeg kan ikke høre dig.
Hvor er du?
Jeg kan ikke høre dig. Undskyld, der er mange her.
-Bare glem det. -Hvad?
Jeg ringer senere.
Okay. Ja, jeg elsker dig.
BEKLAGER, JEG KUNNE IKKE HØRE DIG! JEG ELSKER DIG!
-Hej, kan vi få to lakridsshots mere? -Nej, Max.
Jo, du drikker alt for langsomt.
Mens du er i Amsterdam, drikker vi i Amsterdam-tempo.
-Jeg skal op tidligt i morgen. -Vil du lige holde op? Tak.
Sådan, skål og tak.
-Ja. -Skål.
Kom og se. Det er fantastisk.
Hvad? Jip, hej. Tag noget.
Hvem er det?
-Det er Lou. -Hvem?
Lou!
Luk munden. Du savler.
-Lækker, ikke? Lækker. -Ja.
Den vil jeg gerne have på.
Kom her et øjeblik.
Kommer du med?
-Hvor skal vi hen? -Hjem til Jip.
Venner. Kom nu. Kommer I med?
-Hvorhen? -Hjem til Jip.
Nej, jeg har et vigtigt møde med min forlægger i morgen.
Så har du masser af tid.
-Nej. Går I allesammen derhen? -Skatter.
-Hvad laver du? -Fransk, eller jeg mister min streak.
Søde, canadisk-fransk er noget helt andet end fransk-fransk.
Fransk er fransk. Jeg har ikke råd til dyre sprogkurser.
Siger pigen, der lige har brugt 70 spir på øl.
Okay. Fuld fart hjem til Jip.
Og vil jeg høre hylen, køber jeg en ulv.
Forstået!
KÆRE, HVIDE VENNER
FORHOLDET TIL MINE BABSER
SÅDAN BØR DET IKKE VÆRE
Snart hænger du her også, An.
Der er nogle meget smukke passager
og skarpsindige også.
Men jeg har på fornemmelsen, at du mistede lidt fokus.
Hvad mener du?
Jeg mener, dengang du sendte os de første kapitler,
var vi entusiastiske…
Ja.
…og imponerede over deres personlige og autentiske natur.
Men det har du vist mistet lidt undervejs. Det er…
Undskyld, blevet lidt uinteressant.
Det virker, som om du har mistet dig selv, korrekt?
Tja…
Det synes jeg faktisk ikke.
Karakteren søger også, ikke?
Det forstår jeg, og det er fint. Men i denne form kan vi ikke udgive den.
Det er heller ikke en dårlig idé at lave nogle forbedringer, vel?
Bogen er allerede i vores katalog.
Men bogens søgende tema er fint, ikke?
Det er en af hovedpersonens primære karakteristika.
Ja, men din hovedperson har intet mål.
Hun lader ikke til at ville finde ud af, hvad hun søger.
Hvad vil hun, og hvordan kommer hun dertil?
Og er hun virkelig historiens helt?
Sikke noget pis.
Okay. Men jeg…
Okay.
Jeg sætter dig i forbindelse med en dygtig skrivecoach.
Og, Anne, jeg tror, du skal spørge dig selv:
"Hvad er det, jeg vil sige?"
Du må træffe nogle klare valg.
Hvad har du, Anne Verbeek, at fortælle verden?
Hej, skat.
Vores timing har ikke været god, vel?
Nej for pokker.
Hvad er klokken der? Skal du arbejde i morgen?
Det er tidligt, men vi landede en stor kontrakt.
-Så vi har fri i morgen tidligt. -Fedt, tillykke.
Tak. Jeg fik endelig indrettet vores hjem.
Vil du se? Se, det lille køkken.
-Hej. -Og så…
Den her lampe.
Kan du huske den fra bladet med den italienske designer?
Dengang sagde jeg til dig, at den lampe var superdyr.
-Hej. -Hej.
Hvem var det?
Jeg skal bare finde et stille sted.
Okay. Jeg ville fortælle dig det i morgen eftermiddag, min tid.
Men ja, så skete det her, og nu snakker vi alligevel,
så jeg vil have det sagt.
Jeg er begyndt at flirte med én.
Og det var hende lige før. Zoey.
Det var hurtigt.
An?
Undskyld, skærmen frøs.
-Hvor kender du hende fra? -Hun er en ven af en kollega.
Godt. Ja…
Ja, nej. Hun ser sød ud.
-En helt anden type. -Ja.
Er du okay? For…
Har du ikke det godt med det, du ved… Jeg mener, det var hvad vi aftalte, ikke?
Ja, nej…
…taler senere. Alt til sin tid.
Ja, det er fint. Jeg har det helt fint.
Sara, kom, vi venter på dig.
Ja, jeg kommer. Jeg kommer.
Bare gå. Skat, fejr det bare.
Okay, An. Jeg elsker dig, ikke?
-Du er mit et og alt. -Jeg elsker også dig.
Okay. Det er fint.
Det er vores aftale.
Hvad så?
Er det den store radio-celesbiske Jip?
Ja. Hvordan går det?
Okay, sådan da.
Vi taler om det senere.
Er du sikker? Du ved, du altid kan tale med mig, ikke?
Nej, det er okay.
Vi skal fejre din succes.
-Ja. -Ja. Hvordan går det?
Godt. Jeg topper lige nu.
Jeg kender en hetero, cis-kvinde.
-Måske kender du hende. -Måske.
Fint, så længe det ikke er eksplicit.
Okay. Ja. Jeg elsker dig.
-Homorettigheder. Love is love. -"Homorettigheder."
Ja, Daan, den sande allierede.
Søde venner, jeg vil skåle for, at denne fantastiske kvinde,
min kvinde, får sit eget radioprogram.
Skål.
-Se hinanden i øjnene. -Dårligt sex ellers, ja.
Det ønsker vi ikke.
Men jeg håber, I lytter til hver eneste fucking episode,
for jeg bliver en stor platform for unge kunstnere,
queer-kunstnere, farvede kunstnere og fantastisk musik.
Så spred nyheden!
Jeg har fortalt alle det, jeg var tæt på at ringe til kongen.
Nej, men seriøst, det første show bliver hårdt.
Nana Adjoa laver en live-session…
-Ja, skat. Mega sejt. -Og Lionstorm ville…
Jeg er virkelig stolt af dig, Jippie.
-Er du? Tak, elsker dig. -Ja, virkelig.
Hvordan gik mødet med forlaget? Fortæl.
Nå, ja…
Jeg skal stadig omskrive og lave nogle justeringer.
-Må vi læse snart den? -Tæt ved.
Vi holder en afskeds- /bogen er færdig-fest, ikke sandt?
Åh gud, du rejser snart.
Der er stadig et par uger.
Du lyder ikke entusiastisk.
Jo, det er jeg. Jeg skal bare arrangere nogle ting.
Okay, hvad?
Bare ting.
-Du tager stadig afsted, ikke? -Jo, selvfølgelig.
-Jeg tror ikke, hun rejser. -Nej?
Jeg er bare ikke superbegejstret et øjeblik.
Det skal jeg ikke være hele tiden. Jeg er bare træt, så slap af.
Okay, undskyld.
I opfører jer, som om der er noget er galt,
eller jeg ikke gennemfører. Tro lidt på mig.
-Det går fint. Virkelig. -Okay.
Hvem vil have noget at spise? Skal jeg hente snacks?
Vil du det, skat? Virkelig?
Må jeg få rødbedeboller?
-Ostefad? -Ja, ostefad.
Ja. Et ostefad, jeg hørte det.
JEG VIL SAVNE MIN FAMILIE #VENNER #KÆRLIGHED
LAD OS REFLEKTERE #LÆGGEALTBAGOSETØJEBLIK
KVINDEN HER #KÆRLIGHED
LE_LOUP FØLGER DIG
LE_LOUP KAN LIDE DIT INDLÆG
AKTIVIST - DRAG KING (DE/DEM)
Ja, hvad vil hovedpersonen?
Hvad arbejder hun hen imod? Er der en antagonist?
Der sker ikke meget. Den… Ja, den væver.
Og der er meget snak, rigtigt meget snak.
Og det er interessant, men derfor lander den et sted mellem plot og personer.
Jeg tror, du skal…
Er hun til kvinder?
Bliver Saar jaloux, hvis noget skete?
Vi kan også hurtigt… Du og jeg…
Fuck det.
Anne? Anne.
-Hvad? -Hører du efter?
Ja, væver. Den væver.
Skal jeg sende Lou en besked?
Selvfølgelig. Har Sara en pige i Montreal, kan du også skrive til nogen.
-Ja, ikke? -Jo.
På den igen.
Katherine, hvis ikke jeg havde den mest sexede mand,
der mishandler mig, skulle vi være sammen for evigt.
Elizabeth, jeg er for smuk til at springe ud
og det er 1800-tallet, så lad os kysse i hemmelighed
og stirre på hinanden.
Hvad skal jeg skrive til hende?
Eller jeg mener "dem". Der står "de/dem" i deres biografi.
Ja, bare skriv:
"Hej, skal vi få en drink engang?"
"Min kæreste ser én, det vil jeg også,
ellers er der ikke balance."
Kom nu…
"Jeg vil også hellere date en anden
end at tale med min kæreste om det."
Hold op.
Jeg skriver bare:
"Hej. Hvordan var din weekend?"
Lækkert. Det gør mig meget liderlig.
-Lil, seriøst. -Ja, det er fint. Send det bare.
Okay.
Jeg skal stadig arrangere et par ting. Jeg får mit pas i denne uge.
Hvordan kan du vente til sidste øjeblik? Det kunne jeg ikke.
Ja, og lad det så ligge.
Hvordan går det med…
-Med Zoey? -Ja.
Godt. Sjovt. Vi ser hinanden en gang om ugen eller sådan.
Hun vil møde dig.
Er det okay med dig? Eller vil du helst ikke?
Ja, nej. Ja, sjovt. Vi kan FaceTime på et tidspunkt.
An, virkelig?
Virkelig? Jeg fortæller hende det.
Hvordan går det? Hvad med din bog? Har du afleveret den?
Pis!
Ja, det går fint.
Der er stadig små omskrivninger, finjustering og sådan.
Jeg er så stolt af dig. Du har lige skrevet din første roman.
Ja.
Hvis der er noget galt, så fortæl mig det, okay?
-Eller hvis du ikke har det godt med det. -Nej, alt er fint.
Elsker dig, okay?
Elsker også dig.
Nå…
Vi må kun date andre, hvis vi begge har det godt med det.
Ja.
Og vil vi vide alt?
Ikke, hvis det kun er sex, men hvad hvis det bliver dating?
Tja…
Det ved jeg ikke. Bare vi kan tale om det, ikke?
Må jeg få det på skrift? At du vil tale om det?
Nej, jeg laver sjov. Men seriøst, det lyder godt.
Ja.
Og fortsæt med at udtrykke tvivl og grænser.
Ja.
Og give hinanden frihed, det er tanken bag et polyamorøst forhold, ikke?
Jo.
Jeg synes, det er så godt og sundt, at vi gør det her.
-Ikke sandt? Se på os. -Ja.
Godt. Det ser godt ud.
Nej, den lå der stadig.
-Intet problem. Det er 40, ikke? -Jo, 40.
Hvordan gør man nu det?
Okay.
Hej.
-Lækkert. -Ja.
Hvad er dine pronominer?
Hun/hende.
Okay, sejt. Mine er de/dem eller hen/hem.
Det så jeg på Instagram.
Fedt.
Og at alle mine ekser kan lide dine billeder.
Det er en dejlig følelse, når man går ind på scenen,
og man hører alle skrige…
Jeg kunne aldrig være drag king.
Hvorfor ikke?
At være på en scene, hvor alle kigger.
Og så spille sexet.
-Har du svært ved at føle dig sexet? -Mig?
Det ved jeg ikke. Jeg tænker ikke på det.
Okay. Hvornår føler du dig mest sexet?
Når jeg er selvsikker, tror jeg.
Jeg er ikke vild med sexet tøj eller lingeri og sådan noget…
Jeg føler mig faktisk aldrig rigtig sexet.
Hvad end det betyder, men…
Nej, jeg synes, jeg kan se godt ud, men sexet. Nej.
Sexet er et bredt koncept, ikke?
Det handler ikke kun om sexet tøj eller lingeri.
-Det er forskelligt for alle. -Det synes jeg også.
Min kæreste, Sara, kan lide at have pænt lingeri på. Men…
Men det gør meget lidt for mig.
Jeg synes, hun er meget sexet, når hun hviler i sig selv.
Når hun laver kaffe i sit undertøj.
Når hun er opslugt i et arbejdsopkald på Zoom
med kolleger fra hele verden. Det er sexet.
Men altså, ja.
Har du en kæreste?
Ja.
Ja. Men vi er åbne, poly.
Stop lige et øjeblik.
Du skriver en bog, og så rejser du til den anden ende af verden? Hvorfor?
Det er bare planen.
Underlig plan.
Ja.
Jeg vil bare skrive en fantastisk bog.
Men så…
Min forlægger spurgte, hvad jeg har at sige.
Ja.
Så nu tænker jeg hele tiden: "Hvad er min livserfaring?
Hvorfor skal jeg skrive en bog? Er det, hvad verden venter på?"
Hvad vil du skrive om?
Om venskab, forhold, kærlighed og identitet.
Køn, udtryk. Om at være queer.
Okay. Hvad betyder det at være queer for dig?
Det ved jeg ikke. Eller det ved jeg faktisk.
At være lesbisk eller queer og springe ud
har gjort mig til den, jeg er nu.
Jeg ville aldrig ønske det anderledes.
Det er en stor del af min identitet. Det er hele mit liv.
Men som queer lever jeg i et heteronormativt samfund.
Så man går til alt med udgangspunkt i at være queer.
Jeg vil bare fortælle den historie.
Vise, hvor sjovt det er at være queer.
Og bringe folk ind i den verden, fordi det er sjovt
og spændende og kompliceret…
Og ægte og kærligt.
Og alting.
At være queer er alt. Ja…
Det er meget mere, end jeg troede, da jeg var i skabet.
-Ja… -Jeg er bare så glad for, at nu…
Nu kan jeg være stolt af noget, jeg skammede mig over så længe.
Så jeg vil bare vise det og…
Ja, at jeg har det meget bedre nu.
Hvorfor det?
Hvorfor jeg har det bedre?
På grund af tiden. Det tager bare tid, ikke?
Jeg er selvfølgelig også blevet meget mere moden.
Ja.
DU HAR MISSET FRANSK I 3 DAGE
Men du må forsætte med at prøve, ikke bare undgå det, fordi det er lettere.
Det hjælper at snakke, tålmodighed, må snakke…
Okay, nogle gange tager jeg… Stop det.
Jeg tager folk med til foredrag eller film.
Får dem ind i min verden.
Det kan jeg ikke se mine forældre gøre.
Hvorfor ikke? Bare gør det.
Godt, det virker dig og dine forældre, men min proces er anderledes.
Undskyld.
Men fortæl mig din politiske historie.
-Ja? -Ja.
-Sikker? -Bare kom med den.
Okay, her er den.
Vi deler verden i to kategorier, der bestemmer, hvordan vi omgås hinanden.
Mænd græder ikke, kvinder er ikke håndværkere,
og kvinder er faktisk totalt underordnede, ikke?
Det er faktisk et bizart system.
Det blev opfundet af os allesammen.
Der er meget lidt frihed i, hvordan en kvinde kan se ud.
Præcis. Og vi opfandt det hele.
Penge opfandt vi, vi trykker dem bare.
Internettet blev opfundet af os.
Sprog, fotografi, kunst, politik, kønskonstruktioner. Vi opfandt det hele.
Hvorfor kan vi ikke fortsætte med at opfinde? Eller genopfinde?
Hvorfor kan så mange mennesker ikke være non-binære og bryde
med opfundne konstruktioner?
Ja…
Og ligesom sproget fornyes det hele tiden,
og det er faktisk det smukke ved det.
Hvad er der så galt med at bruge de/dem-pronominer?
Ja, enig.
Ja, lige præcis.
Du ramte mig.
-Hej, Jippie. -Yo, An.
Snakker du stadig med Saar?
-Hvorfor? -Jeg fik en sms.
Hun skriver, at hun ikke har hørt fra dig i et par dage
og ikke kan få fat i dig.
Fuck.
Jeg har ikke hendes nye nummer.
Jeg skriver aldrig med hende, men hun sendte en sms for at få fat i dig.
Ja, pis.
Hvad laver du? Bare snak med hende.
Jeg ved det.
Går det ellers godt med dig?
Ja, det er fint.
Jeg burde tale med Saar. Du har ret.
Ja, jeg har ret.
Løs det, tøs.
Og lad os tage en øl snart.
-Vi ser ikke hinanden nok. -Ja, du har ret. Jeg sms'er dig.
Okay. Farvel.
Værsgo.
-Åh gud, skat. -Hvad?
Vi fik huset.
Åh gud, skat. Vores drømmehus?
Ja, med de smukke trapper udenfor.
-Ja. -Åh gud.
Okay, jeg svarer nu.
-Okay. -Ja.
"Kære Antoine…" Ja.
HEJ, SKAT. ER ALT I ORDEN?
Hvad med det her? Prøv den her.
Nu blender du.
Jeg gør alle linjerne, jeg har lavet, blødere.
Det er for meget. Ja.
Drag er mere end en flot festkjole.
Det er en måde at gøre oprør mod normen.
Åh gud. Maxie.
-Du ser så godt ud. -Tak.
Ja, og drag udsprang af protest.
Det skylder vi alt det her.
I Stonewall-optøjerne var drags og farvede transkvinder i frontlinjen.
Og det er meget vigtigt altid at huske, hvad vi skylder Pride, men også drag til.
Jeg elsker det. Kan vi tage et billede? Jeg er kæmpe fan.
Meget flot.
-Sødt. -Hvor smukt.
Min skat.
Du har en naturligt stærk kæbe.
-Ja? -Virkelig.
Vil du have noget ansigtsbehåring?
Et skæg ville være ret sejt.
-Lil, det ser godt ud. -Tak.
Flot pik.
-Nå, smukke… -Hvad?
-Hvad hedder du? -Jennifer.
Okay, kom lige, allesammen.
Okay, ja.
Kom med.
Drag handler om at genvinde din plads. At kræver din plads.
Som queer bliver man altid set på.
Og dette er en måde at gøre det til noget positivt.
Vov at tage din plads.
-Ja? -Ja.
Det er så dejligt.
An, hvad er der galt?
Ikke noget.
Jeg elsker dig bare.
Er du sød og fuld?
Nej, virkelig.
Hvad skal jeg gøre uden dig?
Intet. Uden os er du intet.
Nej.
Vi elsker også dig, Annie.
Gutter, stands et øjeblik!
Anne er emo.
Hvad er der, skat?
Hvad så? Nej. Kom her.
Kom med os. Vi elsker dig, Annie.
Ja, skat. Du skal ikke græde.
Jeg elsker jer så højt.
To ostesnacks, en grøntsags… hvad?
-Grøntsagskroket. -En grøntsags…
-Veggie? -Veggie.
Ja, en grøntsagskroket. Og Lily?
-Dybstegte nudler. -Klamt, seriøst?
-Dybstegte nudler. -Og stegte nudler.
-Det kommer straks. -Tak.
Lou er virkelig sjov, ikke?
-Ja, hun er så sjov. -De.
Undskyld.
Og ja, det er sandt, ikke?
Har I slikket og sådan?
-Nej. -Hvorfor?
Jeg ved ikke, om jeg bør gøre det.
-Du kan lide dem, ikke? -Jo.
-Og du er i et poly-forhold? -Ja.
-Og du skal snart til Montreal. -Ja…
Nej.
-Ved Sara det? -Nej.
Sikke en levende samtale.
Men vent, tager du ikke til Montreal?
Jo, jo. Nej…
Jeg ved det ikke. Jeg ved det bare ikke.
Jeg skal emigrere om to uger. Hvad fanden.
Og jeg må forlade mit hjem.
Og jeg skal omskrive hele min bog.
Kom og bo hos mig.
-Mener du det? -Ja. Det bliver sjovt, ikke?
Ja. Hvad så nu?
Er alt okay? Du virker lidt distraheret.
Nej, det er fint.
Virkelig?
Jeg har meget at tænke på, men bare rolig.
Du ved, du kan fortælle mig alt. Tal til mig.
Okay, kom. Lad os tage en drink.
Hvad var dit første indtryk af mig?
Sød.
Kompliceret.
God lytter, dårlig taler.
Ja? Alt det fra det første møde?
-Jeg ser lige igennem dig, ikke? -Jo da.
Og meget tiltrækkende, selvfølgelig.
Det må jeg sige.
Og dit indtryk af mig?
Også meget tiltrækkende og klog.
Og interessant og pålidelig.
-Pålidelig! -Ja. Undskyld.
Nej, jo, faktisk, jo.
Jeg følte mig straks tilpas med dig.
Som om jeg kunne sige alt uden at blive dømt.
Sådan har jeg det også.
-Jeg tror, det er en generationsting. -Ja?
Ja, for vores forældre var alt bare planlagt og tydeligt.
-Få usikkerheder… -Ja.
Jeg tror, aldrig de lærte at tale om noget.
Nej, i hvert fald ikke mine.
Så de forstår ofte ikke vores problemer.
Fordi de tænker: "Ja, jeg var ung engang ligesom dig."
-Okay, det argument? -Ja.
"Og jeg er nået så langt uden besvær, så du bør også kunne."
Ja. Sådan er mine forældre.
-De forstår det bare ikke. -Nej, det gør de ikke.
Nej.
Ja, jeg gør det anderledes.
-Jeg tier ikke stille. -Nej.
Nej. Jeg vil også bare have en familie.
Og mine børn skal føle, at de kan fortælle mig og hinanden alt.
At der ikke altid er en underlig stemning om et bestemt emne.
At ingen behøver skjule noget.
Der skal bare være ægte kærlighed.
Bare ærlig kærlighed. Intet besvær, intet drama, bare åbenhed.
-Hvad? -Kom her.
Men du talte om noget meget alvorligt?
Ja. Jeg skal bare komme mig over bagholdet.
Du er god til at kysse.
Det er en lettelse.
Du gør virkelig alt til en joke, ikke?
Altså…
Ja, måske.
Som en distraktion eller noget, ikke?
Så du ikke behøver være sårbar.
Men det er også sødt.
Du er forbandet sexet.
Jeg mener det. Se dig lige.
Smukt, ikke?
Jo.
-Må jeg kneppe dig? -Er vi ikke…
Jeg mener med en strap-on.
Det har jeg aldrig gjort før.
Har du ikke? Vi behøver ikke, hvis du ikke vil.
-Jo. Jeg vil gerne. -Ja?
Er det her okay? Ja?
Okay.
Jeg vil ride dig.
Fuck ja.
Ja.
Åh, gud.
Jeg føler mig virkelig som en teenagedreng.
-Jeg er aldrig kommet så hurtigt. -Det er dejligt, ikke?
Det var virkeligt lækkert.
-Du er lækker. -Også dig.
Jeg har villet prøve det i lang tid, men gjorde det aldrig.
Hvorfor ikke?
Det ved jeg ikke.
Jeg havde et fint sexliv med Sara.
Folk går glip af så meget, når de ikke deler fantasier og følelser med hinanden.
Ja, sådan ser det ud.
Da du trængte ind, kunne jeg næsten ikke klare det.
-Det kunne jeg mærke. -Kunne du?
Ja, du slappede helt af.
Du overgav dig.
Tak.
For hvad?
For sex, tror jeg?
Ingen har takket mig for sex før.
Ja. Hvor fjollet.
Undskyld. Det var bare…
I DAG - 5 MISTEDE OPKALD
HEJ. JEG ER I AMSTERDAM. KAN VI MØDES I EFTERMIDDAG?
Åh, gud.
Hvad?
Sara er i Amsterdam.
-Det anede jeg ikke. -Heller ikke jeg.
-Nå… -Fuck.
Du mødes med hende, ikke?
Det ved jeg ikke.
Selvfølgelig gør du det. I har rigeligt at tale om.
Må jeg ikke gemme mig her?
Anne, for fanden. Det er din kæreste. Jeg hjælper dig ikke med at undgå hende.
-Det var en joke. -Ja, sjovt. Kom nu.
Sig, hvad du føler.
Ja.
-Hej. -Hej.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Okay. Jeg vil ikke til Montreal.
Du virker til…
Sagde jeg det ikke højt?
Kom nu, An.
Nå, men… Jeg skal omskrive min bog.
Ja.
De syntes, den var forfærdelig.
Hvad fanden? Din bog er genial.
De havde nogle gode pointer. Med hensyn til indhold, stil og sådan.
-Jeg synes, det er noget vrøvl. -Ja, men det er det ikke.
Okay.
Jeg må blive her lidt længere.
-For at omskrive min bog. -Ja.
-Er du okay? -Ja, jeg er bare træt. Jetlag.
Ja.
-Jeg kom helt hertil for dig. -Ja, for at hente mig.
Jeg tror ikke, du kun er her for mig.
Der er en kæp i hjulet for din plan, og jeg er den kæp.
-Du er ikke en kæp i hjulet. -Jo, jeg er.
Søde, du er slet ikke en kæp.
Vær ikke dum. Hvorfor tror du det?
Undskyld. Det ved jeg ikke.
Jeg har savnet dig.
Jeg har også savnet dig.
Hvorfor er det så svært?
BESTIL PAS PÅ BORGERSERVICE
Hvad sker der? Pis, mand.
Hun sover allerede. Ikke nu.
Men hvornår gør du det?
Ikke nu.
Eller skal jeg?
Okay, An.
Bare sig, hvad du føler.
Saar.
Saar? Kan vi…
-Ja? -Snakke?
Nu?
Ja.
Okay.
Okay. Jeg elsker dig.
Og du er sød og smuk og klog og sexet og…
Men jeg vil ikke til Montreal endnu.
Okay.
Og jeg ved bare ikke, om jeg overhovedet vil med.
Vil du have et langdistanceforhold?
Nej.
Ja.
Jeg ved det ikke. Jeg kan bare ikke.
Slår du op med mig?
Ja. Det tror jeg.
Hvis du slår op, bør du vide det.
Jeg ved det.
Men okay… Undskyld, jeg forstår det ikke.
Vi havde en plan. Alt gik lige så godt.
Nej, du havde en plan. Jeg måtte bare følge med.
Hvad?
Og jeg har også mødt en. Ikke at det betyder noget.
-Vil du være sammen med hende? -Med dem, nej.
Nej, det er ligegyldigt.
Okay. Jeg har bare en følelse af, at jeg…
…kun går med til ting for dig,
og at jeg slet ikke tænker på, hvad jeg vil.
Så du slår bare op uden at tale om det først?
Jeg slår ikke bare op med dig.
Jeg har været i tvivl i meget lang tid.
Så sig noget.
Ja…
Saar, se bare sådan på mig,
men du er ikke den nemmeste at tale med.
Virkelig. Der er ikke plads til det.
Du spørger, men er ikke interesseret i svaret.
I guder.
Saar, undskyld, okay?
Det er bare…
Jeg vil ikke det her.
Jeg vil ikke til Montreal. Jeg vil ikke have et polyamorøst forhold.
Det vil du, og det er fint, men jeg kan bare ikke lige nu.
Det var fint at være sammen med mig og hvad end hun… de hedder.
Virkelig? Tror du, det var fint med mig?
Jeg tror, du nød det. Mere end med mig.
Ja, med dem kunne jeg i det mindste tale.
Ja. Jeg havde gode samtaler.
-Super, An. Det er virkelig godt, tak. -Ja.
Og siden hvornår er du imod poly-forhold?
Jeg har intet imod poly-forhold. Jeg har noget imod det her forhold.
Det var sidste udvej for os. Det er ikke sundt, vel?
Jeg ønskede ikke dette.
Hvorfor sagde du intet?
-Vi havde store samtaler om det. -Du lytter ikke.
Jeg kan ikke tale med dig.
Det ville være nemmere, hvis du lærte at kommunikere bedre.
Hvor svært er det lige? Jeg kan ikke læse dine tanker.
En dårlig undskyldning for ikke at tage ansvar.
-Nogle gange, Saar… -Ja?
Nogle gange må man gøre en større indsats
for at tale sammen. Nogle gange må man observere.
Se på nogen. Ja, sådan. Godt.
Jeg er alene i dette forhold.
Undskyld, hvad er det for noget melodramatisk…
Hvad har du gjort for os. Helt ærligt.
Hvad snakker du om?
Jeg lægger planer, fordi du intet gør.
Nej, for du spørger ikke, hvad jeg vil!
Derfor gør jeg intet!
Du kom kun for at hente mig. Jeg sværger.
Du er ikke kommet for at løse ting.
Du påtvinger mig din plan. Du er fandens egoistisk.
Du tænker aldrig på, hvad jeg vil.
Du er så defaitistisk, An.
Du tror, at hele verden er imod dig. Du har haft det så hårdt.
Hvad fanden har du at klage over?
Du kan være sådan en forkælet lille hvid pige.
Fuck dig, Saar.
Der er værre ting end en mislykket bog og et mislykket forhold.
Mislykkedes vores forhold?
Det er det, jeg mener. Fik du det ud af samtalen?
Åh, gud, den pige, seriøst.
Kalder du dette en samtale?
Vi står her midt om natten og råber ad hinanden.
Okay, vi er færdige. Godt.
Det er så kujonagtigt af dig.
-Men det er jeg vant til. -Fint, Saar.
Det er fedt, kald mig en kujon. Bare kald mig en kujon.
Jeg føler aldrig, at jeg er nok for dig.
Jeg er ikke klog nok. Ikke ambitiøst nok. Ikke sexet nok.
Det er nyt for mig. Ikke sexet nok? Siden hvornår?
-Jeg synes, du er sexet. -Du siger det aldrig.
Gør din nye kærlighed det?
Hun møder én person og sammenligner hele vores forhold med det.
-Lou er ikke min kærlighed. -Lou.
Lou, ja. Lou.
-Flot navn. -Jeg har det forfærdeligt sammen med dig.
Jeg gør ikke det her.
-Jeg vil ikke anklages for det her. -Jeg har det bare dårligt.
Måske er det din egen skyld, ikke min.
An?
An…
Du er den første pige, jeg blev forelsket i.
Den første pige, jeg præsenterede for mine forældre.
Jeg vil tilbringe resten af mit liv med dig.
Anne…
Du vil være sammen med mig på dine vilkår, Saar.
Nej, for fanden…
Jo, Saar. Det virker ikke. Jeg vil ikke mere.
Jeg smutter.
-Ja. -Okay.
Jeg håber, du bliver lykkeligere.
For dig selv og for verden omkring dig.
Hej. Vil du have et bad?
Nej, glem det.
Kom nu, skat.
-Ja. -Så hurtigt?
Ja…
Ja, en sørgmodig nat i en bar og et særligt møde
med drag queens var begyndelsen på Christine and the Queens.
Et smukt første album til alle, der kan bruge lidt Chaleur Humaine.
-Annie. -Hej, far.
Nå…
Kræver det te eller whisky?
Whisky.
Værsgo.
Ligger du stadig på sofaen?
Jeg var på toilettet et par gange, lavede frokost og vaskede op.
Okay, Annie, en anden tilgang. I morgen går vi en tur.
-Far. -Kom nu, Annie.
Nogle gange skal man bare gøre noget. Ellers kommer man aldrig videre.
-Du skulle snakke. -Hvad mener du?
Siden skilsmissen har du været ked af det.
Du taler aldrig om det.
Nogle ting er svære at tale om.
Det ved jeg, far. Du opdragede mig til ikke at tale om noget.
Annie.
Tænk over det.
Hvornår taler vi om følelser eller om dybere ting?
Hvorfor ikke tale om skilsmissen?
Hvorfor skal alt altid være gemytligt?
Hvorfor føler jeg altid, at jeg siger det forkerte?
Eller at jeg aldrig kan være mig selv?
Fordi du aldrig lærte mig at tale om ting.
Det er nok, Anne.
Alt er ikke din opvæksts skyld.
Du er voksen, opfør dig sådan.
-Du styrer dit liv, ikke? -Virkelig?
Undskyld, hvis vi kun talte meget lidt om visse ting.
Hvis du vil ændre ting, så ændr dem.
Det er ikke altid dit miljø, nogle gange er du årsagen til dine egne problemer.
Og ja, det er ubehageligt at indrømme, men det er, hvad vi bør gøre.
Går du bare?
-Det er meget modent. -Nej, jeg har lyst til en drink.
Fint, tag en drink. Jeg tager hjem.
ER ALT I ORDEN?
Undskyld. Jeg skulle ikke være gået.
Jeg undskylder også.
-Hvordan har du det? -Far, vi behøver ikke tale om følelser.
Nej, jeg mener det. Du er tydeligvis nedtrykt.
Hvad kan jeg gøre?
Intet.
Okay, hvad kan du selv gøre?
Hvad gør dig glad? Hvordan slapper du af?
Jeg skriver.
Gør det.
Det gør jeg allerede. Jeg skriver hele min bog om.
Fortsæt med det.
Ja.
Vil du læse lidt snart?
-Jeg er spændt på, hvad du synes. -Meget gerne.
Hvem er så med i den?
Alle, praktisk talt.
Men med andre navne, og det er dramatiseret lidt.
Det lyder sjovt.
Også dine venner? Hvordan er jeg med?
Du er bedstevennen, som hovedpersonen ikke giver den opmærksomhed, hun fortjener,
fordi hun altid er der for hende.
Og det burde hovedpersonen undskylde for.
Undskylder du?
Ja. Undskyld.
Tak. Det er okay.
Du var der for mig, da jeg havde det skidt, og…
Jeg er her for dig.
-Jeg elsker dig, Jippie. -Jeg elsker også dig.
Og… Os?
Ja. Det var sjovt, ikke?
Jo. Jo.
Jeg leder ikke efter noget romantisk.
Jeg synes, du er skøn og sjov at hænge ud med,
men jeg leder ikke efter mere lige nu.
Nej, det samme her, tror jeg.
Jeg synes, det er cool, du er så direkte.
-Jeg var gået om den varme grød i ugevis. -Det ved jeg. Derfor sagde jeg det.
Og jeg fandt ud af, at jeg havde mistet mig selv.
At jeg ikke kunne være mig selv i mit forhold til min eks
og mine forældre og sådan…
Der er også mange positive ting deri.
Det er meget personligt, alle mine venner er med.
Den er super queer.
Den er blevet en slags samling af minder.
Du havde ret om det søgende, og hvem der var historiens helt.
Jeg har ubevidst saboteret mit eget liv.
Jeg har taget alt for givet.
Men jeg står 100 procent bag denne bog.
Hvis du ikke kan lide den, så…
Jeg ved ikke, hvad mere jeg kan gøre. Så er det slut.
Anne…
Jeg kunne godt lide den.
Virkelig?
Ja, den søger stadig, men med et mål.
Og den er personlig, men også meget relaterbar.
Du fandt din historie.
Det er jeg glad for.
-Og titlen? -Ja…
Den handler om, hvem hovedpersonen er i forhold til dem omkring hende.
Derfor…
Jeg forstår.
Hej.
Juhu, Annie.
-Shantay du bliver, røvhul. -Ja.
Hvad er alt det?
Vi havde oprindeligt arrangeret en afskedsfest for dig, men…
Nu er det en Anne-bliver-her-fest.
Og forhåbentligt en Anne-er-færdig-bogen-fest.
Jeg elsker jer så højt.
Og din bog?
Ja, min bog bliver udgivet.
Skål.
For dig, kære An, og for din bog.
Som du selvfølgelig skylder os, for vi alle er med.
Ja da.
-Skål. -Skål.
Tak, elsklinger.
-Jeg har lavet spyd. -Nej, du har ej…
Kære Saar,
vores sidste aften sammen blev et dårligt minde.
Det ønsker jeg ikke.
Jeg vil så gerne holde fast i vores smukke minder.
Men jeg tror også, at forskellige ting gør os lykkelige.
Og det er okay. Jeg er lykkelig nu.
Hjemme i Amsterdam med mine venner.
Det håber jeg også, du er.
Og undskyld for det, jeg sagde.
Eller måske ikke sagde.
Jeg ved, hvor frustrerende jeg kan være.
Jeg er blevet bedre til at tale om ting.
Jeg er stadig dårlig til det, men bedre.
Jeg håber, du også har travlt med at investere i nye minder.
Min mor sagde for nylig, at den bedste investering
er i minder.
Så det gør jeg.
Tre, to, en…
Nej, nej.
Jeg har det virkelig bedre.
Jeg skrev min bog om.
Og ja…
Du er uundgåeligt med i den.
Jeg håber, du kan lide den,
og at du genkender vores sjove og hyggelige øjeblikke.
-Hej. Så dejligt, at du er her. -Ja, tillykke.
Men læs den eller lad være…
Jeg håber, du har det godt. De kærligste hilsner.
Tekster af: Anja Molin