Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Nämä kaikki ovat muistoja.
Saako tämän korjattua? -Minä osaan.
Ei.
Hyvin menee!
Pieniä, hölmöjä, hyviä muistoja.
Odota, minulla on kiinnostava ajatus kesken.
Selvä sitten.
Me mennään Montrealiin!
Suhteemme on niitä täynnä.
Juhlapäiviä.
Ja tavallista arkea.
Hauskoja asioita yhdessä.
Tämä on restauroitu, mutta se on silti aito.
Tämäkin on tosi siisti.
Toisen innostamista siihen, mitä itse pitää hienona.
Eikä. -Hän leikkasi sen oikeasti.
Pitkiä baari-iltoja ystävien kanssa ja ihan liikaa olutta.
Eikä, kulta! -Anne!
Anteeksi.
Krapulaisia sunnuntaipäiviä.
Tosi hauskaa.
Isoja ilmoituksia siitä,
että on alkamassa jotakin suurta ja yhteistä.
Kerrotko sinä?
Isä ja äiti. -Niin?
Minulla on kerrottavaa. Se on hyvä juttu.
Lähden Montrealiin.
Saitko paikan? -Sain.
Varmastiko? -Anne tulee mukaan.
Jep, pari kuukautta myöhemmin.
Onnea, kultaseni.
Rakkaus ja ura kukoistavat.
Olen tosi ylpeä sinusta.
Se vaatii kestävyyttä.
Parin kuukauden kuluttua nähdään taas.
Minulle ehtii tulla hirveä ikävä.
Vaikka se ahdistaakin.
Rakastan sinua!
Niin minäkin sinua!
Tuttujen paikkojen jättämistä -
ja uusien muistojen luomista.
Muutos on hyväksi.
No mutta, takaisin nykyhetkeen.
Hei! -Tule sisään.
Kiitos, että sain tulla katsomaan asuntoa.
Näin saan tilasta paremman kuvan.
Tietenkin.
Voinko… -Totta kai.
Hyvä.
Sinne menee ihana kotini.
Ihanaa päästä uuteen taloon.
Moi, saanko kolme olutta, kolme gin tonicia ja mojiton, kiitos?
Tulee.
Hei, kulta!
Moi!
Otatko oluen? -Maistuisi kyllä tämän päivän jälkeen.
Mitä sanoit? En kuule mitään.
Missä sinä olet?
En saa selvää. Sori, täällä on hirveästi väkeä.
Ei se mitään. -Mitä?
Soitan myöhemmin.
Ai, okei. Rakastan sinua!
ANTEEKSI, EN OIKEASTI KUULLUT MITÄÄN. OLET RAKAS!
Saanko vielä kaksi Salmaria? -Eikä, Max!
Kylläpäs. Juot liian hitaasti.
Amsterdamissa juodaan Amsterdamin tahtiin.
Minun pitää herätä aikaisin aamulla. -Älä jaksa. Kiitos.
Tuosta. Kippis ja kiitos.
Okei. -Kippis.
Tulkaa katsomaan, tuo on mieletöntä.
Jip, hei! Auta kantamisessa.
Kuka tuo on?
Lou. -Kuka?
Lou!
Suu kiinni, ettei kuola valu.
Eikö olekin kuuma? -On.
Minäkin haluan kokeilla. -Tulehan tänne.
Lähdettekö mukaan?
Minne? -Jipin luo.
Hei pojat. Tulkaa tekin mukaan.
Minne? -Jipille.
Minä en voi, huomenna on tärkeä tapaaminen kustantajan kanssa.
Siihen on vielä pitkä aika.
Eikä. -Muru!
Oletteko te kaikki menossa?
Mitä ihmettä sinä teet? -Treenaan ranskaa, ettei streakit katkea.
Kulta, Kanadan ranska on ihan erilaista kuin Ranskan ranska.
Ranska kuin ranska. Ei minulla ole varaa kielikursseihin.
Sanoo tyttö, joka käytti juuri seitsemänkymppiä kaljaan.
Nyt kohti Jipin kämppää, mars mars!
Ja jos haluan kuulla määkimistä, ostan vuohen.
Oikein meni!
VALKOISILLE YSTÄVILLENI
SUHTEENI RINTOIHINI
Kohta sinäkin olet tässä, Anne.
Tekstissä on hyvin kauniita kohtia.
Ja tarkkanäköisiä.
Minusta kuitenkin tuntuu, että olet nyt jotenkin hukassa.
Miten niin?
Silloin, kun lähetit meille ensimmäiset luvut,
innostuimme toden teolla.
Tekstisi henkilökohtaisuus ja aitous teki suuren vaikutuksen.
Nyt osa siitä on kuitenkin kadonnut.
Uusi teksti ei ole kovin kiinnostavaa.
Onko niin, että olet elämässäsi vähän hukassa?
No siis…
En omasta mielestäni.
Päähenkilöhän etsii itseään.
Aivan, ja hyvä niin. Mutta emme voi julkaista tekstiä tällaisenaan.
Ei ole huono ajatus tehdä isoja muokkauksia. Vai mitä?
Kirjahan on jo listoillamme.
Onhan etsimisteema kuitenkin edelleen hyvä?
Se on yksi päähenkilöä määrittävistä ominaisuuksista.
Päähenkilölläsi ei ole tavoitetta.
Hän ei tunnu edes haluavan selvittää mitä oikeastaan etsii.
Mitä hän haluaa, ja miten hän saavuttaa haluamansa?
Onko hän edes tarinan sankari?
Mitä paskaa.
Okei, mutta…
Okei.
Annan sinulle hyvän kirjoitussparraajan yhteystiedot.
Sinun kannattaisi nyt kysyä itseltäsi:
"Mitä haluan oikeasti sanoa?" Sinun pitää tehdä selkeitä valintoja.
Mitä kerrottavaa sinulla, Anne Verbeekillä, on maailmalle?
Hei, kulta!
Heippa!
Hitto, ajoitus taitaa taas olla huono.
No hemmetti.
Mitä kello on siellä? Eikö sinulla ole töitä aamulla?
Kello on vaikka mitä, mutta saimme megaison tilauksen.
Pidämme aamupäivän vapaata. -Kiva, onnea.
Kiitos. Minä olen muuten viimein saanut kotimme sisustettua.
Haluatko nähdä? Pikku keittiömme.
Ai, hei. -Ja sitten…
Tämä lamppu!
Näytin tämän siitä lehdestä. Italialaista designia.
Silloin valitin, että lamppu on liian kallis.
Heippa! -Hei.
Kuka se oli?
Menen hiljaisempaan paikkaan.
Okei…
No niin. Aioin kertoa tästä huomenna iltapäivällä omaa aikaani.
Mutta nyt kävi näin, ja olemme puhelussa muutenkin.
Parempi siis kertoa heti.
Minulla on vähän sutinaa yhden tyypin kanssa.
Näit hänet äsken. Hän on Zoey.
Voi helvetti. Se kävi äkkiä.
Anne?
Sori, yhteys pätkii. Mistä tunnet hänet?
Hän on työkaverin ystävä.
Kiva. Selvä.
No, hyvä, hän näyttää kivalta.
Vähän erilainen. -Niin.
Sopiiko se sinulle?
Jos et pidä tästä, voimme…
Mutta näinhän me sovimme, vai mitä?
Juu, tietysti.
Voidaan puhua tästä myöhemmin rauhassa.
Kaikki on ihan hyvin. Ei mitään hätää.
Sara, tule! Sinua kaivataan!
Tulossa ollaan.
Mene vain juhlimaan, kulta.
Hyvä on. Rakastan sinua, Anne.
Sinä olet kaikkein tärkein.
Minäkin rakastan sinua.
Okei. Ei tässä mitään.
Näinhän me sovimme.
Mitä! Onko siinä tunnettu radiojulkkislesbo Jip?
Jep. Mitä kuuluu?
No, kaikenlaista.
Se voi odottaa.
Muista, että voit aina puhua minulle mistä vain.
Ei ole mitään hätää.
Mutta hei! Nyt juhlitaan sinun menestystäsi!
Joo! -Todellakin! Mitä kuuluu?
Hyvin menee.
Hei, tiedän toisenkin heteron cis-naisen. Tunnetkohan hänet?
Ei se haittaa, kunhan sitä ei tuputeta. -Hyvä on. Olet rakas.
Homojen oikeudet ja niin edelleen, love is love.
Daan, aito ally.
Rakkaat ihmiset, nostetaan malja tälle upealle naiselle,
minun naiselleni, sen kunniaksi, että hän saa oman radio-ohjelman!
Kippis!
Pitää katsoa silmiin. -Muuten saa huonoa seksiä.
Sitä ei kaivata.
Oikeasti, muistakaa kuunnella kaikki jaksot.
Aion nostaa ohjelmassa isosti esiin nuoria taiteilijoita,
queer-taiteilijoita, ei-valkoisia taiteilijoita -
ja vitun hyvää musiikkia, joten levittäkää sanaa.
Minä olen kertonut jo kaikille, melkein soitin kuninkaallekin.
Ihanaa. Ekasta jaksosta tulee tosi kova.
Nana Adjoa esiintyy livenä.
Juu juu, kulta! -Ja Lionstorm halusi…
Olen helvetin ylpeä sinusta.
Niinkö? -Oikeasti.
Kiitos. Olet ihana.
Miten itselläsi sujui tapaaminen kustantajan kanssa?
Ai niin.
Ihan hyvin. Tekstiä pitää vähän muokata ja kirjoittaa uusiksi.
Saadaanko lukea se pian? -Kohta, kohta.
Kai me järjestetään yhdistetyt läksiäiset ja kirjanvalmistujaiset?
Apua, lähdet ihan kohta. -On siihen vielä muutama viikko.
Et kuulosta innostuneelta.
Olen minä innoissani. Järjesteltävää vain on vielä.
Mitä järjesteltävää?
No, asioita.
Oletko kuitenkin lähdössä? -Tietysti olen. Haloo.
Ei hän mihinkään lähde.
Jeesus sentään teitä. En voi olla koko ajan aivan superinnoissani.
Minua vain väsyttää, antakaa olla.
Okei. Anteeksi.
Ärsyttää, kun luulette, että jokin on vialla -
tai etten tee asioita loppuun. Voisitte vähän uskoa minuun.
Kaikki on ihan hyvin. -Selvä.
Onko teillä nälkä? Tilataanko syötävää?
Tarjoatko meille? Oikeastiko? -Minulle punajuuripyöryköitä.
Entä juustotarjotin? -Joo!
Juustotarjotin, kuulin kyllä.
TÄTÄ PERHETTÄ TULEE IKÄVÄ. #YSTÄVÄT #RAKKAUS
#IRTIOTTO KAIKESTA HETKEKSI
ELÄMÄNI #RAKKAUS
LE_LOUP SEURAA SINUA
LE_LOUP TYKKÄÄ JULKAISUSTASI
LOU - AKTIVISTI - DRAG KING (THEY/THEM)
Niin, mitä päähenkilö haluaa? Mitä hän tavoittelee? Onko antagonistia?
Tässä ei oikein tapahdu mitään. Teksti harhailee.
Dialogia on valtavan paljon.
Keskustelu on kiinnostavaa,
mutta se pitää tekstin juonivetoisen ja hahmovetoisen välimaastossa.
Sinun pitäisi…
Pitääkö hän naisista?
Olisiko Sara mustasukkainen hänelle?
Mehän voisimme pikaisesti…
Ja vitut.
Anne?
Niin? -Kuunteletko sinä?
Joo. Harhailee.
Teksti harhailee.
Pitäisikö lähettää viesti Loulle?
Ilman muuta. Jos Saralla on joku Montrealissa,
sinäkin voit viestitellä toiselle.
Enkö voikin? Voin. -Voit.
Nyt se alkaa taas.
Voi Katherine, jos minulla ei olisi sovinistista ja väkivaltaista miestä,
olisin kanssasi ikuisesti.
Elizabeth, olen liian kaunis tulemaan kaapista,
ja elämme 1800-lukua, joten suudellaan vain salaa ja tuijotetaan toisiamme.
Mitä minä sanon Loulle?
Hänellä on muuten pronominit biossa: they/them.
Sano jotain tällaista: "Lähdetkö lasilliselle joskus?
Tyttöystäväni tapailee toista, ja minäkin haluan tasapuolisuuden nimissä."
Lopeta.
"Mieluummin tapailen toista kuin puhun asiasta tyttöystävälleni. T. Anne."
Ei saa.
Kirjoitan vain: "Moi, miten viikonloppu meni?"
Tosi hyvä. Alkaa ihan panettaa.
Älä viitsi. -Tuo on hyvä. Lähetä se.
Selvä.
Pitää järjestää muutamat jutut vielä. Hankin passin tällä viikolla.
Jätät aina kaiken viime tippaan. Minä en pystyisi tuohon.
Tiedän. Älä paasaa.
Miten sujuu sen…
Zoeyn kanssako? -Niin.
Hyvin. Meillä on hauskaa. Tapaamme noin kerran viikossa.
Hän haluaa tavata sinut.
Sopiiko se sinulle? Vai etkö halua tavata ollenkaan?
Mikäs siinä. Sehän olisi kivaa. Soitetaan vaikka videopuhelu.
Et ole tosissasi.
Oikeastiko? Kiva, kerron hänelle.
Mitä sinulle kuuluu? Oletko jo jättänyt kirjan kustantajalle?
Paska.
Joo, kaikki kunnossa.
Tekstiä pitää vielä vähän viimeistellä.
Olen tosi ylpeä sinusta. Olet kirjoittanut ensimmäisen romaanisi!
Niinpä.
Kuule, jos jokin on vialla, sinun pitää kertoa siitä.
Tai jos jokin tuntuu kurjalta.
Kaikki on ihan hyvin.
Rakastan sinua.
Niin minäkin sinua.
Eli.
Voidaan tapailla muita ihmisiä vain, jos se tuntuu molemmista hyvältä.
Jep.
Haluammeko tietää kaiken?
Tai ei ehkä pelkästä seksistä, mutta jos se muuttuu seurusteluksi?
Jaa…
En minä tiedä. Pitää vain kommunikoida.
Saanko tuon kirjallisena? Että sinä haluat kommunikoida.
Vitsi, vitsi. Tuo kuulostaa hyvältä.
Pitää myös aina kertoa epäilyksistä ja omista rajoista.
Tietysti.
Toiselle pitää silti antaa tilaa. Sehän on polyamorisen suhteen idea, vai mitä?
Niin.
Minusta on tosi hieno ja terve juttu, että toimimme näin.
Niinpä. Aikamoista.
Hyvältä näyttää.
Tämä oli siellä vielä.
Ei siinä mitään. Neljäkymppiähän se oli? -Juuri niin.
Apua, osaanko minä enää?
No niin.
Moi.
Kivaa. -Joo.
Mitä pronomineja käytät?
She/her.
Selvä. Minulla on they/them.
Tiedän sen jo Instasta.
Hienoa.
Tiedän senkin, että kaikki exäni tykkäävät kuvistasi.
Tuntuu mielettömältä, kun kävelee lavalle, ja yleisö sekoaa.
Minä en ikinä pystyisi olemaan drag king. -Mikset?
Pitäisi olla lavalla kaikkien katsottavana ja vielä jotenkin seksikkäästi.
Onko vaikea tuntea itsesi seksikkääksi? -Minunko?
En oikein tiedä. En ole varsinaisesti ajatellut asiaa.
Okei. Milloin tunnet olosi seksikkääksi?
Kai silloin, kun oloni on itsevarma.
Seksikkäät vaatteet ja hepenet eivät oikein ole minun juttuni.
Ei minulla ikinä ole oikeasti seksikäs olo.
Mitä se tarkoittaakaan.
Välillä ajattelen näyttäväni hyvältä, mutta seksikkäänä en itseäni pidä.
Seksikkyys on laajempi käsite.
Siinä on kyse muustakin kuin seksikkäistä asuista.
Jokainen kokee sen omalla tavallaan. -Niin minäkin ajattelen.
Tyttöystäväni Sara esimerkiksi viihtyy kauniissa alusvaatteissa.
Se ei kuitenkaan liikauta minussa oikein mitään.
Onhan hän minusta seksikäs, mutta silloin, kun hänellä on hyvä olo.
Kun hän keittää kahvia pikkuhoususillaan.
Tai kun hän on työmoodissa Zoom-kokouksessa -
kansainvälisten kollegoidensa kanssa. Se on seksikästä.
Se siitä.
Onko sinulla tyttöystävä?
On.
Meillä on avoin suhde. Poly.
Hetkinen nyt.
Kirjoitat ensin kirjan ja lähdet sitten toiselle puolelle maailmaa. Miksi?
Sellainen on suunnitelma.
Outo suunnitelma.
Niin.
Niin on.
Haluan kirjoittaa pirun hyvän kirjan.
Mutta…
Kustantaja kysyi, mitä haluan oikeasti sanoa.
Joten nyt mietin koko ajan, miten olen kokenut elämässäni.
Miksi minun pitää kirjoittaa kirja? Onko sillä annettavaa maailmalle?
Mistä haluat kirjoittaa?
Ystävyydestä ja ihmissuhteista ja rakkaudesta ja identiteetistä.
Sukupuolesta, itseilmaisusta. Queerinä olemisesta.
Selvä. Mitä queeriys merkitsee sinulle?
En tiedä. Tai tiedän minä.
Lesbous tai queeriys ja kaapista tulo -
määrittävät täysin sen, mikä nyt olen.
En ikinä haluaisi olla toisenlainen,
koska se on niin iso osa identiteettiäni. Se on koko elämäni.
Koska elän queerinä heteronormatiivisessa yhteiskunnassa,
katson aivan kaikkea queeristä näkökulmasta -
ja ajattelen, että haluan kertoa siitä.
Haluan näyttää, miten hauskaa queeriys on.
Haluan esitellä sen maailman, koska queeriys on hauskaa,
jännittävää ja monimutkaista.
Todellista ja rakkaudellista.
Ja aivan kaikkea.
Queeriys on kaikkea.
Se on tosi paljon enemmän kuin kaapissa ollessani luulin.
Niinpä. -Olen iloinen siitä, että nyt…
Että voin olla ylpeä siitä, mitä häpesin todella pitkään.
Haluan näyttää sen. Ja sen, miten paljon varmempi olen nyt.
Mistä se johtuu?
Varmempi oloko?
Ajan kulumisesta kai. Asiat vaativat aikaa.
Olen myös kypsempi ihminen, tietenkin.
VIIME RANSKANTUNNISTA KOLME PÄIVÄÄ
Sinun pitää jatkaa vaikeita keskusteluja eikä vältellä niitä.
Puhuminen, kärsivällisyys. Keskustelu…
Minä vien heidät välillä… Lopeta.
Minä vien heidät queer-luennoille tai elokuviin. Esittelen omaa maailmaani.
En usko, että se onnistuisi minun vanhempieni kanssa.
Miksei onnistuisi?
Kiva, että teillä menee hyvin, mutta minun prosessini on erilainen.
Anteeksi.
No mutta. Kerropa nyt poliittisista näkemyksistäsi.
Oikeastiko? Oletko varma? -Anna tulla.
Nyt lähtee. Koko maailma on jaettu kahteen kategoriaan.
Kohtelemme toisiamme niiden mukaan. Miehet eivät itke, naiset eivät rakenna.
Naiset ovat muutenkin paljon heikompia. Eikö niin?
Se on kuitenkin ihan outo systeemi. Olemme kehittäneet sen itse.
Naisen ulkonäkömuotti esimerkiksi on aivan helvetin kapea.
Juuri niin. Ja kaikki on aivan hatusta vedettyä.
Rahakin on keksittyä, sitä painetaan noin vain.
Internetkin on meidän keksintömme.
Kielet, valokuvaus, taide, politiikka, sukupuolikonstruktiot. Keksittyjä kaikki.
Miksemme voisi jatkaa keksimistä? Tai muokata jo keksittyä?
Miksi ei-binäärisyys ja keksityistä konstruktioista vapautuminen -
on niin monelle tabu?
Niin.
Kielikin uudistuu koko ajan, ja siinä piilee sen kauneus.
Haluaisin tietää, mitä väärää sukupuolineutraaleissa pronomineissa on.
Niinpä. Olet ihan oikeassa.
Niin olen.
Ainakin minun mielestäni.
Moi, Jippie. -Terve, Anne.
Pidätkö yhteyttä Saraan?
Miten niin? -Sain häneltä tekstarin.
Hän sanoi, ettei ole saanut sinua kiinni muutamaan päivään.
Perse.
Minulla ei edes ole hänen numeroaan. Silti hän lähetti viestin minulle,
koska ei saa sinua kiinni.
Joo. Hitto.
Mitä oikein touhuat? Puhu hänen kanssaan.
Tiedetään.
Onko sinulla kaikki hyvin?
Joo, ei tässä mitään.
Pitäisi tosiaan puhua hänelle. Olet oikeassa.
Niin olen.
Selvitä sotkusi.
Ja käydään pian kaljalla.
Näemme liian harvoin. -Se on totta. Viestitellään.
Hyvä. Moi.
Ole hyvä.
Voi apua, kulta! -Mitä?
Saimme sen talon! -Eikä! Unelmakotimmeko?
Sen, missä on nuo ihanat ulkoportaat!
Vastaan tähän heti. No niin.
"Hyvä Antoine…"
HEI, KULTA. ONKO KAIKKI HYVIN?
Entäs tämä? Sovita.
Tuo on siis häivyttämistä. -Teen korostusten rajoista pehmeämpiä.
Drag on enemmän kuin naamiaisleikkiä.
Se on tapa kapinoida normia vastaan.
Vau, Maxie!
Näytät upealta. -Kiitos.
Drag sai alkunsa protestista. Saamme kiittää tästä protestoijia.
Ajatelkaa Stonewallin mellakoita.
Siellä etulinjassa olivat dragit ja ei-valkoiset transnaiset.
On tärkeää muistaa, ketä saamme kiittää sekä pridestä että dragistä.
Ihanaa. Otetaanko yhteiskuva? Olen ihan fangirlinä.
Hieno tuli.
On hyvä. -Söpö! Muruseni.
Leukalinjasi on luonnostaan vahva. -Onko?
On.
Haluatko parran tai viikset? -Parta olisi kiva.
Vau, Lil! Upea! -Kiitos.
Iso muna ja kaikki.
Hei, ihanuus. -Niin?
Mikä on nimesi? -Jennifer. Enchanté.
Tulkaa kaikki hetkeksi tähän.
Lähemmäs, lähemmäs.
Dragissa on kyse oman tilan ottamisesta takaisin haltuun.
Jos on queer, on aina katseiden kohteena. Näin me käännämme sen positiiviseksi.
Uskaltakaa ottaa tilaa.
Vai mitä? -Joo!
Ihana ilta!
Mikä hätänä?
Ei mikään.
Minä vain rakastan teitä. -Tunteiletko kännissä?
Siis oikeasti.
Miten minä pärjään ilman teitä?
Et sinä pärjääkään ilman meitä. -En niin.
Mekin rakastetaan sinua.
Hei, pysähtykää!
Anne tunteilee.
Mikä on hätänä?
Mitä nyt? Voi sinua.
Ryhmähali. Me rakastetaan sinua, Annie.
Voi muru, älä itke.
Helvetti, miten rakkaita te olette!
Kahdet juustonaksut, yksi kasvis… Mikä se oli?
Kasviskroketit. -Vegaanisetko?
Juuri niin. Mitä Lily ottaa?
Friteeratut nuudelit. -Yök, oikeastiko?
Friteeratut nuudelit. -Sellaiset siis.
Tulee kohta. -Kiitos.
Lou on muuten tosi hauska tyyppi.
Mahtavan hauska nainen. -Hän on they.
Niin, joo. Anteeksi.
Hän tosiaan on hauska.
Oletteko jo nuolleet toisianne?
Emme. -Miksette?
En ole varma, pitäisikö.
Tykkäätkö hänestä? -Joo.
Oletko polyamorisessa suhteessa? -Joo.
Ja olet lähdössä Montrealiin. -Niin.
En.
Tietääkö Sara?
Ei. -Säkenöivää keskustelua.
Siis etkö olekaan lähdössä Montrealiin?
Olen, olen.
En.
En minä tiedä. En tiedä.
Minun pitäisi muuttaa maasta kahden viikon kuluttua. Mitä vittua?
Pitää luopua omasta kodistani ja kirjoittaa kirja kokonaan uudelleen.
Tule meille asumaan.
Oletko tosissasi? -Olen. Siitä tulisi hauskaa.
No niin. Mitäs nyt?
Onko kaikki hyvin? Vaikutat mietteliäältä.
Ai, ei tässä mitään.
Eikö?
Minulla on paljon ajateltavaa, mutta älä ole huolissasi.
Voit kertoa minulle mitä vain. Anna tulla.
Selvä. Mennään baariin.
Mikä oli ensivaikutelmasi minusta?
Että olet herttainen. Ja vaikea.
Kuuntelet hyvin ja puhut huonosti.
Kaikki tuo ensitapaamisella.
Olen hyvä ihmistuntija. -Niinpä.
Olet myös tosi viehättävä.
Sitähän minäkin.
Entä sinun vaikutelmasi minusta?
Tosi viehättävä tietysti myös. Ja fiksu.
Kiinnostava ja kunniallinen.
Kunniallinenko? -Niin. Anteeksi.
Mutta ihan oikeasti.
Kanssasi oli heti helppo olla.
Tunsin, että voin sanoa mitä vain, ilman että arvostelisit minua.
Minusta tuntuu samalta.
Se on myös sukupolvikysymys.
Vanhemmillemme kaikki oli mietitty valmiiksi.
Epävarmuustekijöitä ei ollut.
Siksi he eivät oppineet puhumaan mistään.
Eivät ainakaan minun vanhempani.
Sen takia he eivät ymmärrä meidän ongelmiamme.
He sanovat: "Kyllä minäkin olen ollut nuori".
Vai mitä?
"Minä olen pärjännyt ihan hyvin. Kyllä sinunkin pitää pärjätä."
Minun vanhempani ovat juuri tuollaisia.
He eivät vain kykene tajuamaan. -Eivät ollenkaan.
Jep. -Minä toimin toisin.
En aio pysyä hiljaa. Ja minäkin haluan perheen.
Lasteni täytyy tuntea, että he voivat kertoa minulle ja toisilleen mitä tahansa.
Etteivät tietyt aiheet aiheuta jotain jännitteitä.
Kaikesta paskasta voi puhua.
Sen pitää olla oikeaa rakkautta.
Rehellistä rakkautta. Ei sotkuja eikä draamaa, vain avoimuutta.
Mitä?
Tule tähän.
Sinulla taisi olla jokin vakava asia kesken.
Niin, täytyy vain ensin toipua yllätyshyökkäyksestä.
Olet hyvä suutelija.
Huojentavaa kuulla.
Taidat kääntää kaiken vitsiksi.
Niin, no… Ehkä teen niin.
Se kääntää huomion muualle, eikä sinun tarvitse näyttää haavoittuvuuttasi.
Se on aika söpöä.
Olet ihan vitun seksikäs.
Oikeasti. Aivan upea.
Kaunis, vai mitä?
Olet.
Saanko panna sinua? -Eikö me jo…
Tarkoitin strap-onilla.
En ole tehnyt sitä ikinä.
Etkö? Ei tarvitse, jos et halua.
Haluan minä.
Onko näin hyvä?
Haluan olla päällä.
Voi luoja.
Apua. Olo on kuin teinipojalla.
En ole ikinä saanut noin nopeasti.
Oli ihanaa.
Se oli järjettömän kuumaa.
Sinä olet kuuma. -Niin sinäkin.
Olen pitkään halunnut kokeilla tuota.
Mikset ole kokeillut?
En tiedä.
Minun ja Saran seksi sujui oikein hyvin.
Siinä menettää tosi paljon,
jos ei kerro toiselle fantasioistaan ja tunteistaan.
Näköjään.
Kun tulit sisääni, olin aivan hajota.
Tunsin sen.
Kaikki jännitys katosi.
Antauduit kokonaan.
Kiitos.
Mistä?
Seksistä kai.
Kukaan ei ole ikinä kiittänyt minua seksistä.
Ihan typerää.
Anteeksi.
Se vain oli niin…
SARA MATOUK 5 VASTAAMATONTA PUHELUA
KULTA, OLEN AMSTERDAMISSA. NÄHDÄÄNKÖ ILTAPÄIVÄLLÄ?
Voi apua.
Mitä nyt?
Sara on tullut kaupunkiin.
En tiennyt, että hän on tulossa. -En minäkään.
Okei. -Helvetti.
Kai tapaat hänet? -En tiedä.
Tietysti tapaat. Teillä on paljon puhuttavaa.
Enkö voi jäädä piiloon tänne?
Haista paska. Hän on tyttöystäväsi. Et voi vältellä häntä minun kanssani.
Se oli vitsi. -Tosi hauskaa. Ylös siitä.
Puhu hänelle suoraan.
Puhun.
Heippa.
Minä rakastan sinua. -Niin minäkin sinua.
En halua Montrealiin.
Näytit sitä, että…
Enkö sanonutkaan sitä ääneen?
Suu puhtaaksi nyt.
No niin.
Kirja pitää kirjoittaa uusiksi. -Ai?
Jep. Kustantajan mielestä se oli surkea.
Mitä hittoa? Kirjasi on nerokas.
Heillä oli ihan hyviä pointteja sisällöstä ja tyylistä.
Pötypuhetta.
Mutta kun ei ole. -Selvä.
Minun pitää jäädä Amsterdamiin vielä.
Kirjoittamaan kirjaa uusiksi. -Niin.
Oletko OK? -Väsyttää vain. Aikaero painaa.
Tulin tänne asti sinun takiasi. -Tulit hakemaan minut.
Et tullut vain minun takiani.
Suunnitelmassasi on hidaste, ja se hidaste olen minä.
Ethän ole.
Olen minä.
Kulta, et sinä ole mikään hidaste.
Mistä sait sellaista päähäsi?
Anteeksi. En tiedä.
Minulla on ollut ikävä.
Niin minullakin.
Miksi tämä on näin vaikeaa?
PASSIHAKEMUS KAUPUNGINTALOLLE
Mikä hätänä? Voi sinua.
Hän nukkuu jo. Ei nyt.
Milloin sitten?
Ei nyt.
Vai pitäisikö?
Tee se, Anne.
Sano suoraan, mitä tunnet.
Sara.
Voisimmeko jutella?
Nytkö?
Niin.
Oho, selvä.
Okei.
Minä rakastan sinua. Olet ihana ja kaunis ja fiksu ja seksikäs.
Mutta minä en tahdo vielä Montrealiin.
Selvä.
Enkä ole varma, haluanko sinne ollenkaan.
Haluatko siis kaukosuhteen?
En.
Niin.
En taida pystyä siihen.
Jätätkö sinä minut?
Niin minä taidan tehdä.
Taidat? Se kannattaisi tietää varmasti.
Tiedän sen varmasti.
Mutta… Minä en nyt tajua.
Meillä oli suunnitelma. Kaikki sujui hyvin.
Sinulla oli suunnitelma, johon minun piti suostua.
Mitä?
Olen myös tavannut toisen. Mutta sillä ei ole väliä.
Haluatko olla hänen kanssaan? -En.
En, ei se vaikuta tähän.
Minusta vain tuntuu,
että suostun sinun juttuihisi enkä yhtään mieti, mitä itse haluan.
Nyt jätät minut yhtäkkiä puhumatta asiasta ensin.
Ei tämä ole yhtäkkistä. Minusta on tuntunut tältä todella pitkään.
Siitä pitää sanoa! -Niin…
Katsot minua nyt noin, mutta sinulle ei ole helppo puhua.
Puhumiselle ei ole tilaa.
Kysyt mielipidettäni muttet kuuntele vastausta.
Jeesus!
Sara, kulta. Anteeksi.
Minä vain…
Minä en halua tätä.
En halua Montrealiin. En halua polyamorista suhdetta.
Sinä haluat, ja siitä vain, mutta minä en nyt pysty siihen.
Silti olit iloisesti sekä minun että sen toisen kanssa.
Luuletko, että olin siitä iloinen?
Taisit viihtyä paremmin kuin minun kanssani.
Hänen kanssaan voi ainakin puhua. Olemme käyneet hyviä keskusteluja.
Tosi mahtava juttu. Kiitos vain.
Mistä lähtien olet ollut polysuhteita vastaan?
Ei minulla ole mitään niitä vastaan, vain tätä meidän.
Se oli viimeinen oljenkortemme. Sellainen ei ole tervettä.
En halunnut sitä.
Mikset sanonut? Tästä on puhuttu vaikka kuinka paljon.
Sinä et kuuntele! Et halua kuulla. Sinulle ei voi puhua.
Kannattaisiko opetella viestimään vähän paremmin?
Miten vitun vaikeaa se voi olla? En ole ajatustenlukija.
Hienosti väistät vastuuta.
Joskus… Kuuntele! -Mitä?
Joskus pitää myös nähdä se vaiva, että tekee itse huomioita.
Toista pitää katsoa. Juuri noin, hyvä.
Minä olen yksin tässä suhteessa.
Mitä melodramaattista paskaa!
Mikä sinun panoksesi tähän suhteeseen on ollut?
Mitä sinä selität?
Minä teen suunnitelmat, koska sinä et tee mitään!
Et ikinä kysy, mitä minä haluan! Siitä se johtuu!
Tulit nytkin tänne vain hakemaan minut pois.
Et tullut ratkaisemaan asioita. Tulit toteuttamaan omaa suunnitelmaasi.
Olet helvetin itsekäs. Et ikinä mieti, mitä minä haluan.
Sinä se ryvet itsesäälissä.
Koko maailma on sinua reppanaa vastaan.
Mitä helvettiä oikein valitat?
Hemmoteltu pieni valkoinen tyttö. -Haista paska.
On pahempiakin asioita kuin epäonnistunut kirja ja suhde.
Suhteemme siis epäonnistui. -Tätä tarkoitan!
Koko keskustelusta tartut tuohon! Jumalauta, minä en jaksa.
Onko tämä sinusta keskustelua?
Huudamme toisillemme keskellä yötä.
Ai, oliko tämä tässä? Selvä.
Käyttäydyt pelkurimaisesti, mutta se on tuttua.
Mahtavaa. Hienoa. Hauku vain pelkuriksi.
Hauku vain.
Tuntuu, etten ikinä riitä sinulle.
En ole tarpeeksi älykäs, kunnianhimoinen tai seksikäs.
Miten niin? Mistä lähtien et ole ollut tarpeeksi seksikäs?
Minusta olet seksikäs. -Et ikinä sano sitä.
Uusi rakkautesiko sanoo?
Vertaat koko suhdettamme uuteen ihmiseen. Olisi pitänyt arvata.
En rakasta Louta. -Vai Louta.
Niin, Louta. -Kiva nimi.
Tajusin vain, miten huonosti voin sinun kanssasi.
En suostu tähän.
Et voi syyttää minua kaikesta. -Minulla on ollut paska olo.
Ehkä se ei johdu minusta, vaan sinusta itsestäsi!
Anne.
Olet ensimmäinen tyttö, johon rakastuin.
Ensimmäinen tyttö, jonka esittelin vanhemmilleni.
Haluan olla kanssasi koko loppuelämäni.
Anne.
Haluat olla kanssani mutta omilla ehdoillasi.
Eikä!
Kylläpäs. Se ei toimi. Minä en halua tätä enää.
Minä lähden.
Selvä. -Okei.
Toivottavasti sinusta tulee onnellisempi.
Sekä itsesi että maailman kanssa.
Moi. Pitäisikö käydä suihkussa?
Ei tarvitse.
Tule, muru.
Hirveän nopeaa!
Ankeasta baari-illasta ja kohtaamisesta drag queenien kanssa -
sai alkunsa Christine and the Queens.
Ja kaunis ensialbumi kaikille, jotka kaipaavat Chaleur Humainea.
Annie! -Heippa, isä.
Vaatiiko tilanne teetä vai viskiä?
Viskiä.
Siinä.
Yhäkö sinä makaat sohvalla?
Kävin vessassa pari kertaa, tein ruokaa ja tiskasin.
Nyt otetaan toinen lähestymistapa. Huomenna käydään kävelyllä.
Isä. -Tulehan nyt.
Täytyy vain päättää piristyä. Muuten asiat eivät edisty.
Paraskin puhuja. -Miten niin?
Et ole ollut mikään päivänsäde eron jälkeen.
Et ikinä puhu siitä. -Tietyistä asioista on vaikea puhua.
Tiedän. Kasvatit minut olemaan puhumatta mistään.
Kuulehan nyt.
Mieti vähän. Puhummeko me ikinä tunteista tai syvällisemmistä asioista?
Miksemme puhu erosta koskaan?
Miksi kaiken pitää olla niin mukavaa?
Miksi tunnen aina sanovani vääriä asioita? Tai etten voi olla täysin oma itseni?
Koska et opettanut minua puhumaan asioista.
Nyt riittää.
Et voi syyttää kasvatustasi kaikesta. Olet aikuinen. Käyttäydy sen mukaan.
Olet itse vastuussa. -Ai niinkö?
Olen pahoillani, ettei tietystä asioista ole puhuttu.
Jos haluat muutosta, tee muutos.
Se on sinusta itsestäsi kiinni, ei ympäristöstä.
Olet itse ongelmiesi lähde.
Tekee kipeää myöntää se, mutta niin meidän on pakko tehdä.
Nytkö sitten menet pois?
Se vasta kypsää onkin. -Tekee mieli juotavaa.
Mene sinä juomaan. Minä menen kotiin.
ONKO KAIKKI HYVIN?
Anteeksi. En olisi saanut mennä pois.
Minäkin pyydän anteeksi.
Miten menee?
Ei meidän nyt tarvitse alkaa puhua tunteista.
Kysyn ihan tosissani. Sinulla on selvästi vaikeaa.
Voinko tehdä jotakin?
Et. -Voitko sitten itse tehdä jotakin?
Mikä ilahduttaa sinua? Miten rentoudut?
Kirjoittamalla kai.
Kirjoita sitten.
Teen sitä jo. Kirjoitan uudelleen koko kirjani.
Hyvä. Jatka sitä.
Jatkan.
Haluatko lukea tekstiäni kohta?
Haluan tietää, mitä pidät siitä. -Tosi mielelläni.
Keitä kirjassa on? -Oikeastaan kaikki.
Tosin eri nimillä, ja olen dramatisoinut sitä vähän.
Siistiä.
Ovatko ystäväsikin siinä? Millainen minä olen?
Sinä olet paras ystävä,
jota päähenkilö ei huomioi ollenkaan tarpeeksi,
vaikka ystävä on aina tukena.
Päähenkilö on hänelle anteeksipyynnön velkaa.
Pyydätkö anteeksi?
Pyydän. Anteeksi.
Kiitos. Ei se mitään.
Autoit minua, kun minulla meni heikosti. Nyt minä autan sinua.
Olet rakas, Jippie.
Samat sanat.
Mitenkäs me?
Meillä oli hauskaa. Vai mitä?
Oli.
Minä en nyt etsi rakkaussuhdetta.
Olet tosi hyvä tyyppi ja hauskaa seuraa,
mutten nyt etsi mitään sen enempää.
Sama täällä, luulisin.
Olet mahtavan suora. Minä olisin kierrellyt asiaa monta viikkoa.
Tiedän. Siksi sanoinkin sen.
Tajusin olevani itse eksyksissä.
En pystynyt olemaan oma itseni silloisessa suhteessani -
tai vanhempieni kanssa.
On siinä tosi paljon positiivisuuttakin.
Teksti on henkilökohtaista, ystäväni ovat mukana. Ja todella queeriä.
Siitä tuli oikeastaan muistojen kokoelma.
Olit oikeassa etsimisestä ja tarinan sankarista.
Olen alitajuisesti sabotoinut itse omaa elämääni.
Otin kaiken itsestäänselvyytenä.
Mutta siis nyt seison täysin tekstini takana.
Joten jos et pidä siitä,
en tiedä, mitä tehdä. Sitten kaikki on ohi.
Anne.
Pidän siitä tosi paljon.
Niinkö? -Etsimisellä on nyt tavoite.
Teksti on henkilökohtaista mutta samastuttavaa.
Olet löytänyt tarinasi.
Sepä hienoa.
Entä kirjan nimi?
Kirja kertoo päähenkilön identiteetistä suhteessa muihin.
Siitä tulee se… -Ymmärrän.
Hei!
Sinua ei päästetäkään pois. -Mitä tämä nyt on?
Alun perin suunnittelimme sinulle läksiäiset.
Nyt nämä ovat Annen jäämisjuhlat. -Ja toivottavasti kirjan hyväksymisjuhlat.
Voi että minä rakastan teitä!
Se kirja?
Kyllä, kirjani julkaistaan.
Kippis!
Sinulle, rakas Anne, ja kirjallesi.
Kirjasta sinun on kiittäminen meitä, olemmehan siinä kaikki.
Näin on. -Kippis!
Kiitos, rakkaat. -Minä tein vartaita.
Rakas Sara.
Viimeisestä illastamme on tullut ikävä muisto.
En halua sellaista.
Haluan pitää kiinni kauniista muistoistamme.
Uskon kuitenkin, että meille tuovat onnea eri asiat.
Se ei haittaa. Minä olen nyt onnellinen.
Kotona Amsterdamissa ystävieni kanssa.
Toivon, että sinäkin olet onnellinen.
Pyydän anteeksi sitä, mitä sanoin.
Ja sitä, mitä en sanonut. Ymmärrän, miten turhauttavaa se on.
Puhuminen sujuu minulta nyt paremmin.
En ole edelleenkään hyvä, mutta parempi.
Toivottavasti sinäkin investoit koko ajan uusiin muistoihin.
Äiti sanoi äskettäin, että muistot ovat paras mahdollinen sijoitus.
Minä sijoitan nyt niihin.
Kolme, kaksi, yksi…
Ei saa!
Voin nyt paljon paremmin.
Kirjoitin kirjani uudelleen. Ja kyllä…
Sinäkin olet tietenkin mukana.
Toivottavasti pidät kirjasta -
ja tunnistat siitä hauskat ja hyvät hetkemme.
Hei, ihanaa, että tulitte! -Onneksi olkoon.
Voit lukea kirjan tai olla lukematta.
Toivottavasti voit hyvin.
Rakkaita terveisiä.
Tekstitys: Mari Harve