Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ПРЕДСТАВЛЯЄ
Усе це спогади.
-Це можна полагодити? -Я знаю, що робити.
Ні.
А ти молодець.
Невеликі, дурні й добрі спогади.
Чекай, у мене саме цікава думка.
Гаразд.
Ми їдемо в Монреаль!
У наших стосунках їх купа.
Особливі нагоди…
Ура!
…і повсякденні речі.
Спільні веселощі.
Це відновили, але все лишилося справжнім.
Теж дуже класна.
Спроби зацікавити одне одного своїми інтересами.
-Ні. -Так, він уклинився в це.
Дайте мені ще.
Довгі вечори з друзями, у барах, багато пива.
-Ох, люба. -Анне.
Пробач.
Недільні похмілля.
Було дуже класно.
Серйозні заяви,
що ви разом починаєте щось нове.
Ти скажеш?
-Тато, мамо. -Так?
У мене новини. Гарні.
Я їду в Монреаль.
-Дали роботу? -Так.
-Точно? -Анне теж їде.
Так. Лечу туди через кілька місяців.
-Правда? -Ти знайшла кохання і роботу.
Я тобою пишаюся.
І наполегливість.
За кілька місяців будемо разом.
Але ж я сумуватиму.
Як би напружено це не було.
Я тебе кохаю.
І я тебе кохаю!
Прощання зі знайомими місцями
і нові спогади.
Зміни — це добре.
Гаразд, до теперішнього.
-Привіт. -Заходьте.
Так, дякую, що дозволили подивитися.
Добре оцінити приміщення.
Так, звичайно.
-Можна… -Так, будь ласка.
Добре.
Так. Мій милий дім.
Гарне буде житло.
Гей, можна мені три пива, три джини з тоніком і мохіто?
Так.
Привіт, сонечко.
Привіт.
-Хочеш пива? -Так, було б непогано.
Що? Що ти кажеш? Я не чую.
Де ти?
Я не розумію. Пробач, тут стільки людей.
-Нічого. -Що?
Подзвоню пізніше.
Я… Так. Добре, кохаю.
ПРОБАЧ, Я ТЕБЕ СПРАВДІ НЕ ЧУЛА! ЛЮБЛЮ ТЕБЕ!
-Можна нам ще два саламарі? -Максе, ні.
Так, ти п'єш надто повільно.
Поки ти ще в Амстердамі, пий з місцевою швидкістю.
-Мені завтра рано вставати. -Припини, добре? Дякую.
Ось. Будьмо й дякую.
-Так. -Будьмо.
Народ, ходімо. Там просто відпад.
Що? Гей, Їп. Візьми.
Боже мій!
Хто це?
Це Лу.
-Хто? -Лу!
Закрий рота! Слина тече.
-Сексі, так? Сексі. -Так.
Так. Я хочу це одягти.
Підійди.
Гей, ти йдеш?
-Куди? -До Їп.
Хлопці. Ходімо. Ви йдете?
-Куди? -До Їп.
Ні, у мене завтра дуже важлива зустріч з моїм видавцем.
Та в тебе купа часу.
-Ні. А ви всі йдете? -Сонечко.
-Боже, що це таке? -Французька. Щоб не втратити прогрес.
Кицю, канадська французька — це не французька французька.
Однаково французька. У мене немає грошей на дорогі курси.
Сказала дівчина, що викинула 70 баксів на пиво.
Усе, народ, ходу до Їп.
Захочу почути мекання — куплю козу.
Так! Удалося!
ЛЮБІ БІЛІ ДРУЗІ СТОСУНКИ З МОЇМИ ЦИЦЬКАМИ
МАЄ БУТИ НЕ ТАК
Ан, скоро ти теж тут гулятимеш.
Так, тут є дуже гарні місця.
І гострі.
Але мені здається, що ви трохи загубилися.
Ви про що?
Коли ви нам надіслали перші розділи,
нам дуже сподобалося…
Так.
…ми були вражені особистою і щирою природою твору.
Але потім ви трохи заблукали. Він…
Даруйте, він став нецікавим.
А ще схоже, що ви трохи загубилися, так?
Ну…
Ні, я так не думаю.
Але герой теж у пошуках, так?
Так, це я добре розумію.
Але зараз це публікувати не можна.
Думаю, тут би не завадило серйозне покращення, так?
Книга вже в нашому каталозі.
Пробачте, але пошук — гарна тема, так?
І це риса головного персонажа.
Так, але цей персонаж не має цілі.
Схоже, їй не цікаво, що вона шукає.
Чого вона хоче і як цього досягти?
І чи справді вона героїня історії?
Така маячня.
Гаразд… Але я…
Добре.
Я знаю гарну коуча письменників, я вас зв'яжу.
Анно, і було б добре спитати себе:
«Що я хочу сказати насправді?»
Треба почати робити чіткий вибір.
Що ви, Анне Фербейк, маєте сказати світу?
Привіт, люба.
Привіт, сонечко.
Ми останнім часом дзвонимо недоречно.
І не кажи.
Котра година? Тобі не треба вранці працювати?
Ще дуже рано. Але ми уклали мегакрупну угоду.
Тож уранці не працювати.
Круто, мої вітання.
Дякую. До речі, я нарешті обставила наше житло.
Подивишся? Це кухонька.
-Привіт. -А це…
Лампа!
Пам'ятаєш лампу з журналу? Італійського дизайнера.
Я тоді ще сказала: «Ця лампа страшенно дорога».
-Привіт. -Привіт.
Хто це?
Піду в тихіше місце.
Так…
Отож. Я хотіла сказати тобі завтра, коли підготуюся.
Але так, це сталося, і ми все одно говоримо,
тож я хочу зізнатися.
Я почала фліртувати з однією людиною.
Це щойно була вона. Зої.
От лайно…
Так швидко.
Ан?
Пробач, ти зависла… Як ви познайомилися?
Вона подруга колеги.
Ага. Так…
Так, ні, вона виглядає… Доволі милою.
-Зовсім інший тип. -Так.
Гей, усе добре? Бо…
Якщо тобі незручно, то…
Ти ж пам'ятаєш, що ми домовлялися?
Так, ні…
Обговоримо це потім. Трохи згодом.
Так, усе добре. Так. Ні, мені нормально.
Саро, іди до нас, ми чекаємо.
Так, зараз. Уже йду.
Іди… Люба, іди святкуй. Правда.
Добре. Ан, я тебе кохаю, чуєш?
-Ти моє все. -Я тебе теж люблю.
Гаразд… Усе нормально.
Ми так домовлялися.
Що? Це наша велика радіо-селесбійка Їп?
Так. Як справи?
Та таке.
Потім розповім.
Точно? Зі мною завжди можеш поділитися.
Та ні, усе нормально.
Агов! Ми йдемо святкувати твій успіх.
-Ага. -Так. То як воно?
Добре. Справи йдуть у гору.
Я знаю ще одну цисгендерну жінку.
-Можливо, ви теж. -Можливо.
Я не проти, аби не бачити її.
Гаразд, так. Я вас люблю.
Права геїв і таке інше. Це любов.
«Права геїв».
-Так, Даан справжній союзник. -Ага.
Любі мої, я хочу промовити тост за цю неймовірну жінку,
мою жінку, бо їй дають власне довбане радіошоу.
Будьмо.
-Дивимося в очі. -Так, інакше секс буде поганим.
Нам цього не треба.
Серйозно, сподіваюся, ви слухатимете всі довбані випуски,
бо я хочу стати величезною платформою для молодих артистів,
квірів, кольорових і просто крутих музикантів,
тому розкажіть усім знайомим.
Я вже всім розказав, хіба що королю не дзвонив.
Ні, серйозно, перший випуск буде важким,
Нана Аджоа виступатиме наживо…
-Так, люба. Круто. -І Лайонсторм хоче…
Їппі, бляха, я так тобою пишаюся.
-Правда? Дякую, люба. -Правда.
А ти? Як твоя зустріч з видавцем? Розкажи.
Так…
Нормально. Треба дещо переписати, внести поправки.
-Скоро можна почитати? -Так, майже готово.
То буде вечірка з приводу прощання і водночас на честь книги?
Боже, ти скоро їдеш.
У мене ще кілька тижнів.
Звучить не дуже впевнено.
Усе впевнено, просто треба ще дещо врегулювати.
Наприклад?
Та різні речі.
-Але ти їдеш, так? -Звісно, агов. Так.
-Закладаюся, що не поїде. -Ні?
Боже, народ, я просто не дуже в настрої.
Я не завжди весела.
Трохи втомилася, заспокойтеся.
Гаразд, вибач.
Мене трохи обурює, що ви в мене не вірите,
наче я нічого не закінчую. Майте трохи віри.
-Усе добре. Справді. -Гаразд.
Хто хоче їсти? Замовити закуски?
Зробиш, сонечко? Правда?
-Мені бурякові кульки. -Кульки?
-Сирну тарілку. -Так, сирну тарілку.
Ага, сирна тарілка, я чую.
ФЕРБ_АННЕ СУМУВАТИМУ #ДРУЗІ #ОСТАННІТИЖНІ #ЛЮБОВ
КАСПЕРҐЕР93 РОЗМІРКОВУЄМО #ЗАБУДЬУСЕНАМИТЬ
ЦЯ ЖІНКА #ЛЮБОВ
ЛЕ_ЛУП ПІДПИСАВСЯ НА ВАС
ЛЕ_ЛУП УПОДОБАВ ВАШ ПОСТ
ЛУ — АКТИВІСТ — ДРЕҐ КІНҐ (ВОНИ/ЇМ)
Чого хоче головна героїня?
Так? Над чим вона працює? Чи є суперник?
Тут не дуже багато подій. Твір… безцільний.
І тут багато розмов. Дуже багато розмов.
Це цікаво, бо через це
не зовсім зрозуміло, це про персонажа чи про сюжет.
Я думаю, вам потрібно…
Їй подобаються жінки?
Саар ревнуватиме, якщо я буду з нею?
Ми можемо швиденько… Разом…
Та пішло воно.
Анне? Анне.
-Що? -Ви слухаєте?
Так. Безцільний. Твір безцільний.
Відправити Лу повідомлення?
Так, звісно. Якщо в Сари в Монреалі дівчина,
тобі теж можна спілкуватися.
-Згодна? Так. -Так.
Ну от, знову.
Кетрін, якби мій чоловік не був сексистом
і не бив мене, я б завжди була з тобою.
Пробач, Елізабет, я надто гарна, щоб зізнатися,
і зараз 1800-ті, тож давай таємно цілуватися
і переглядатися.
А що мені їй написати?
Тобто їм. У їхній біографії сказано «вони/їм».
Відправ щось таке…
«Не хочеш якось сходити випити?
У моєї дівчини є інша, і я теж хочу,
бо інакше не буде балансу».
Припини…
«Краще теж з кимось зустрічатимусь, ніж поговорю з дівчиною. Бувай, Анне».
Та годі.
Я відправлю щось…
«Привіт, як минули вихідні?»
Чудово. Я завелася.
-Ліл, серйозно. -Та нормально. Відправляй.
Добре.
Мені треба ще дещо владнати. Цього тижня отримаю паспорт.
Ан, як ти все робиш останньої хвилини? Я б так не змогла.
Та це ж я.
Як у тебе з…
-Із Зої? -Так.
Добре. Весело. Ми бачимося десь раз на тиждень.
Вона хоче познайомитися.
Ти не проти? Чи краще цього не робити?
Та ні, це… Це класно. Можна…
Можна якось по фейстайму.
Правда?
Так? Клас. Я їй скажу.
А як у тебе справи? Як книга? Ти її вже здала?
Чорт.
Так, усе добре.
Ще невеличкі виправлення, кілька доробок.
Я тобою пишаюся. Ти написала свій перший роман. Це круто.
Так.
Раптом щось не так, скажи мені, гаразд?
Або якщо тобі некомфортно.
Ні, усе добре.
Я тебе люблю.
І я тебе.
Отже…
Ми можемо зустрічатися з іншими, якщо обидві на це згодні.
Так.
Чи все ми хочемо знати?
Якщо це секс — ні, але якщо це стосунки?
Ну…
Я не знаю. Просто підтримуймо зв'язок.
Можна письмово? Такий зв'язок влаштує?
Та я жартую. Ні, усе звучить добре.
Так.
І треба продовжувати озвучувати сумніви й межі.
Так.
І давати одна одній волю, бо це суть поліаморії, так?
Так.
Думаю, те, що ми робимо, дуже гарна й здорова річ.
-Так? Глянь на нас. -Так.
Чудово. На вигляд усе добре.
Ой, це лишилося.
-Без проблем. Отже 40, так? -Так, 40.
Боже, як це робити?
Гаразд.
Привіт.
-Клас. -Так.
Які в тебе займенники?
Вона/її.
А, круто. Мої — вони/їхні і їх/їм.
Та знаю з інстаграму.
Чудово.
Як і те, як твої фото подобаються моїм колишнім.
Таке гарне відчуття, коли ти на сцені
і чуєш, що всі такі…
Думаю, я б так не змогла — бути дреґ-кінґом.
Чому?
Бути на сцені, щоб усі дивилися.
Поводитися сексуально.
-Тобі важко почуватися сексуальною? -Мені?
Не знаю. Мабуть, я не дуже про це думаю.
Гаразд. Коли ти почуваєшся найсексуальніше?
Мабуть, коли впевнена.
Так. Я не дуже люблю сексуальний одяг чи білизну, щоб…
Я ніколи не почуваюся дуже сексуальною.
Що б це не значило…
Ні, я можу подумати, що я гарна, але сексі… Ні.
Сексі — широке поняття, так?
Тут справа не лише в одязі чи білизні.
-Тут для всіх щось своє. -Я теж так думаю.
Наприклад, Сара, моя дівчина,
любить гарну білизну й усе таке. Але…
Для мене це мало що означає.
Я вважаю її дуже сексуальною, але лише тоді, коли їй добре,
коли вона готує каву в простій білизні,
коли вона зосереджена на роботі під час дзвінка в зумі
з колегами з усього світу. Це сексуально.
Ось так.
У тебе є дівчина?
Так.
Так, але ми відкриті, ми полі.
Чекай хвилинку.
Тобто ти пишеш книгу, і потім летиш в інший кінець світу. Чому?
Це лише план.
Дивний план.
Так.
Я хочу написати круту книгу.
Але…
Видавець питає, що я можу розповісти.
Так.
Тож тепер я весь час думаю: «А який у мене життєвий досвід?
Чому я пишу цю книгу? Це те, що потрібно світу?»
Про що ти хочеш писати?
Про дружбу, стосунки, любов і особистість.
Гендер, вираження. Про те, як бути квіром.
Гаразд. І як тобі бути квіром?
Я не знаю. Або, власне, знаю.
Те, що я лесбійка, квір, і зробила камінг-аут, зробило мене
такою, яка я зараз є.
Тож так, я б не хотіла іншого,
бо це значна частина моєї особистості. Це все моє життя.
Але як квір, я живу в гетеронормативному суспільстві.
І автоматично до всього ставлюся як квір.
Тож я думаю: «Так, я хочу про це розповісти».
Показати, як класно бути квіром.
І привести в цей світ людей, бо бути квіром весело,
цікаво, складно…
Тут справжність і любов.
І все одразу.
Бути квір-персоною означає все. Так…
Це більше, ніж я уявляла, коли приховувала.
-Так… -Я просто рада, що тепер я…
Що я можу пишатися тим, чого так довго соромилася.
Я хочу показати це й…
І те, що мені зараз набагато комфортніше.
І чому?
Чому мені комфортніше?
Через час. На все потрібен час, так?
І, звісно, я стала дуже дорослою.
Так.
ВИ ВЖЕ 3 ДНІ НЕ ЗАЙМАЛИСЯ ФРАНЦУЗЬКОЮ
Але треба продовжувати, пробувати,
а не уникати чогось, бо так легше.
Розмови допомагають, терпіння допомагає, треба говорити…
Так, іноді я теж так роблю… Припини.
Я таке роблю для лекцій квірів, фільмів абощо.
Привношу їх у свій світ.
Так, але я не знаю, як поговорити з моїми батьками.
Чому? Просто зроби це.
Я щаслива за тебе з твоїми батьками,
але мій процес інший.
Співчуваю.
Гаразд, розкажи свою політичну історію.
-Правда? -Так.
-Упевнена? -Кажи.
Добре.
Ми ділимо світ на дві категорії.
За ставленням одне до одного.
Чоловіки не плачуть, жінки не роблять важкого,
і жінки повністю підпорядковуються чоловікам, так?
Якщо подумати, дивна система.
Ми її створили самі.
Так, є трохи свободи в тому, як можна бути жінкою.
Саме так. Ми все створили.
Гроші — ми їх створили. Ми їх друкуємо: бам, бам.
Інтернет — його теж створили ми.
Мови, фотографію, мистецтво, політику, гендерні концепції. Ми це створили.
То чому не продовжувати створювати? Або перероблювати?
Чому бажання бути небінарними й вирватися з цих концепцій
досі багато хто не втілив?
Так…
Як і з мовою,
яка весь час оновлюється, і в цьому проявляється її краса.
То що поганого в займенниках «вони» і «їм»?
Так… Я згодна.
Ось і все.
Так, це правильно.
-Привіт, Їппі. -Йо, Ан.
Ти ще спілкуєшся із Саар?
-А що? -Вона прислала повідомлення.
Пише, що вже кілька днів не говорила з тобою
і ти не виходиш на зв'язок.
Бляха.
У мене немає її нового номера.
Ми ніколи не переписувалися, але їй довелося
писати мені, щоб дістатися тебе.
Так, чорт.
Що ти робиш, бро? Поговори з нею.
Так, знаю.
У вас усе нормально?
Так, усе гаразд.
Треба поговорити із Саар. Ти маєш рацію.
Так, я маю рацію.
Розрули це, дівчинко.
І вип'ємо якось пива.
-Ми мало бачимося, чувак. -Так, це точно. Я тобі напишу.
Добре. Бувай.
Прошу.
-Боже мій, сонечко. -Що?
Є дім.
Боже, люба. Як ми хотіли?
Так, дивися, які ззовні сходи.
-Так. -Боже мій.
Зараз напишу.
-Гаразд. -Так.
«Дорогий Антуане…»
Так.
ПРИВІТ, ЛЮБА. УСЕ ДОБРЕ?
Може, цей? Спробуй.
Зараз ми робимо змішування.
Усі нанесені лінії я роблю м'якшими.
Ні, це трохи занадто… Так.
Дреґ — це не просто модна костюмована вечірка.
Це спосіб повстати проти норм.
Боже мій, Максі.
-Боже, як тобі личить. -Дякую.
Так, дреґи з'явилися як форма протесту.
Ми всі їм зобов'язані.
От Стоунволлські бунти.
На передовій були дреґи й трансжінки.
Дуже важливо
завжди пам'ятати, чому завдячують дреґ і прайд.
Мені подобається. Зробимо фото? Я просто в захваті.
Чудово. Дивіться.
-Клас. -Яка краса.
Моє ти сонечко.
У тебе сильна лінія щелепи.
-Правда? -Так.
Може, хочеш додати волосся на лице?
Так, можна бороду.
-Ого, Ліл, як круто. -Дякую.
Гарний член.
-Як вишукано… -Що?
-І як тебе звати? -Дженніфер.
Усі зберіться на хвилинку.
-Добре. -Так, клас.
Так, підходьте.
Дреґом ми повертаємо собі простір. Вимагаємо його.
На квірів завжди дивляться.
І ми це можемо обернути на щось позитивне.
Наважитися зайняти це місце.
-Так? -Так.
Це так добре.
Ан, що таке?
Нічого.
Просто я вас люблю.
Ти вже добре п'яна?
Ні, правда.
Що я без вас робитиму?
Нічого. Без нас ти ніщо.
Точно.
Ми тебе теж любимо.
Народ, зупиніться!
В Анне емоції.
Що таке, дорогенька?
Що? Ні… Ходи сюди.
Ідіть до нас. Анні, ми тебе любимо.
Люба, не плач.
Чорт, я вас теж дуже люблю.
Дві сирні закуски, одну вегетаріанську…
-Вегетаріанські крокети. -Крокети.
-Вегетаріанські? -Так.
Так, вегетаріанські крокети. І Лілі?
-Локшину фрі. -Фу, серйозно?
-Локшину фрі. -І локшину фрі.
-Добре, зараз буде. -Дякую.
Лу — це щось, так?
-Так, вона суперкласна. -Вони.
Так, пробач.
І так, я згодна. Так.
Ви вже лизалися?
-Ні. -Що? А чого?
Не знаю, чи мені варто.
-Вони тобі подобаються? -Так.
-І ти в полігамних стосунках? -Так.
-І майже поїхала в Монреаль. -Так…
Ні.
-А Сара знає? -Ні.
Яка жива розмова.
Ні, чекай, ти не їдеш у Монреаль?
Так, так. Ні…
Народ, я не знаю. Просто не знаю.
Мені за два тижні емігрувати. Якого хріна?
Треба виселитися з дому.
І переписати цілу книгу.
Поживи в мене.
-Ти серйозно? -Так. Буде класно.
Так… І що тепер?
Усе добре? Ти якась наче стривожена.
Та ні, усе добре.
Чесно?
Багато думок, але не хвилюйся.
Ти можеш поговорити зі мною про все. Кажи.
Гаразд, ходімо вип'ємо.
Яке я склала враження?
Люб'язна… Складна.
Гарно слухає, погано говорить.
Правда? І це лише за одну зустріч?
-Я добре розбираюся в людях, так? -Авжеж.
І, звісно, дуже гарна.
Це я хотіла сказати.
А твоє? Про мене.
Дуже привабливі, звісно. І розумні.
І цікаві й порядні.
-Порядні? -Так… Вибачте.
Ні, ну так, власне, так.
Мені з тобою одразу було легко.
Наче я могла сказати що завгодно, і мене б не засуджували.
Ага. Я так само.
-Думаю, справа в поколіннях. -Правда?
Так, у наших батьків
усе було добре намічено й очевидно.
-Кілька непевностей… -Так.
Думаю, вони не вміють розмовляти.
Мої точно не вміють.
Вони часто не розуміють наших проблем.
Думають: «Я теж був молодим, як і ти».
-Аргумент, так? -Ага.
«І я ось чого досяг
без метушні, отже й ти зможеш».
Так. Мої батьки саме такі.
-Вони просто не розуміють. І все. -Зовсім не розуміють.
-Ні. -У мене буде інакше.
-Я не мовчатиму. -Ні.
Я теж просто хочу родину.
І хочу, щоб мої діти відчували,
що можуть казати мені все.
Що не буде якогось дивного напруження через якусь тему.
Що ніхто не матиме затикатися.
Я хочу чистої любові.
Лише чесна любов. Без метушні, без драми — просто відкритість.
-Що? -Іди сюди.
Ти кажеш про щось дуже серйозне?
Так. Мені треба відійти після такої засади.
Ти добре цілуєшся.
Яке полегшення.
Ти все обертаєш на жарт, так?
Ну…
Мабуть. Схоже, так.
Це відволікає, так?
Щоб не бути вразливою.
Але це дуже мило.
Бляха, яка ти сексуальна.
Чесно. Поглянь на себе.
Подобається?
Так.
-Можна тебе трахнути? -А ми не…
Страпоном.
Я такого ще не робила.
Не робила? Якщо не хочеш, не будемо.
-Хочу. -Так?
Так добре? Так?
Гаразд.
Я хочу зверху.
Бляха, так.
Так.
Боже…
Господи. Почуваюся хлопцем-підлітком.
Я ще так швидко не кінчала.
Це чудово, так?
Це було дуже гаряче.
-Ти гаряча. -Ти теж.
Я так давно хотіла це спробувати, але не пробувала.
Чому?
Не знаю.
У нас із Сарою було ідеальне сексуальне життя.
Люди багато чого втрачають,
коли не діляться своїми почуттями й фантазіями.
Виявляється, так.
Коли я прийняла тебе в себе, ледве стрималася.
-Було помітно. -Правда?
Так, ти повністю розслабилася.
Повністю здалася.
Дякую.
За що?
Ну… За секс.
Мені ще не дякували за секс.
Так. Яка дурість.
Пробач. Це було справді…
САРА МАТАУК — СЬОГОДНІ 5 ПРОПУЩЕНИХ ВИКЛИКІВ
ПРИВІТ, ЛЮБА. Я В АМСТЕРДАМІ. ЗУСТРІНЕМОСЯ ВДЕНЬ?
Боже мій.
Що?
Сара в Амстердамі.
-Неочікувано. -Я теж не знала.
-Отже… -Бляха.
Ти підеш до неї, так?
Не знаю.
Зберися, ти йдеш. Вам є, про що поговорити.
Можна сховатися в тебе?
Анне, бляха, це твоя дівчина.
Не хочу, щоб ти уникала її через мене.
-Це був жарт. -Ага, смішно. Давай.
Скажи, що ти відчуваєш.
Так.
СУРІНАМЕПЛЕЙН
-Привіт. -Привіт.
-Я тебе кохаю. -І я тебе.
Так. Я не хочу в Монреаль.
Ти начебто…
Я не сказала це вголос?
Ну ж бо, Ан.
Отже… Мені треба переписати свою книгу.
Так.
Сказали, вона жахлива.
Якого біса? Вона неймовірна.
Вони мали слушні аргументи.
І про зміст, і про стиль.
Думаю, це маячня.
-Так, але ні. -Гаразд.
Я маю ще трохи пробути в Амстердамі.
-Щоб переписати книгу. -Так.
-Усе добре? -Так, просто втомилася. Часові пояси.
Точно.
-Я приїхала через тебе. -Так, забрати мене.
Думаю, ти тут не тільки через мене.
У твоєму плані є перешкода, і ця перешкода — я.
Ти не перешкода.
Перешкода.
Люба, ти зовсім не перешкода.
Дурниці. Чого ти так вирішила?
Пробач. Я не знаю.
Я сумувала.
Я теж.
Чому це так важко?
ЗАРАЗ ПОДАЙТЕ ДОКУМЕНТИ НА ПАСПОРТ
САРА МАТАУК
Що таке?
Бляха.
Вона вже спить. Не зараз.
Але коли ти це зробиш?
Не зараз.
Чи варто?
Гаразд, Ан.
Скажи, що ти відчуваєш.
Саар.
Саар? Ми можемо…
-Що? -Поговорити.
Зараз?
Так.
Ну гаразд.
Слухай… Я тебе кохаю.
Ти чарівна, гарна, розумна, сексуальна й…
Але я поки не хочу в Монреаль.
Так.
І не знаю, чи я… хочу взагалі.
Ти хочеш стосунків на відстані?
Ні.
Так.
Я не знаю. Гадаю, я просто не зможу.
Ти мене кидаєш?
Так. Схоже.
Схоже? Якщо кидаєш, кажи точно.
Це точно.
Так, гаразд… Вибач, я не розумію.
У нас був план. Усе йшло добре.
Ні, Саар, план був у тебе. А я підлаштовувалася.
Що?
І ще я декого зустріла. Але це не важливо.
-Ти хочеш бути з нею? -Ні, з ними. Ні.
Ні, це теж не важливо.
Просто в мене відчуття, що я…
просто підлаштовуюся під тебе
і не замислююся, чого хочу сама.
І ти мене кидаєш, не поговоривши?
Я не просто кидаю.
У мене вже давно були сумніви.
То сказала б.
Так…
Можеш дивитися на мене так,
але з тобою непросто розмовляти. Чесно.
Не виходить.
Ти питаєш, але тебе не цікавить відповідь.
Боже.
Саар, люба, пробач.
Саар…
Просто…
Я цього не хочу.
Я не хочу в Монреаль.
Я не хочу поліаморії.
Ти хочеш, і це нормально, але я зараз не можу.
Тобто тобі нормально бути зі мною і цією…
Цими…
Правда? Думаєш, мені було нормально?
Думаю, тобі подобалося. Більше, ніж зі мною.
Так, з ними я хоча б могла говорити.
Так. У нас були гарні розмови.
-Супер, Ан. Чудово, дякую. -Так.
І відколи ти проти полі-стосунків?
Я не проти полі-стосунків. Я проти цих.
Саар, для нас це була крайня міра.
Я цього не хотіла.
То чому не сказала? Ми це багато обговорювали.
Ти не слухаєш.
Ти не хочеш чути. З тобою не поговориш.
Розмовляти було б легше, якби ти навчилася говорити.
Бляха, хіба це важко? Твої думки не пахнуть.
Так, виправдовуй безвідповідальність.
-Правда, Саар, іноді… -Так?
Іноді треба докладати більше зусиль
для розмови. Іноді треба спостерігати.
Дивитися на когось. Ось так, добре.
Я одна в цих стосунках.
Що? Пробач, що за мелодраматичне…
Ні, який вклад зробила ти? Назви його.
Про що ти говориш?
Так, я планую, бо ти не робиш нічого.
Ні, бо ти не питаєш, чого я хочу!
Саар, ось чому!
Ти приїхала просто забрати мене. Чесно.
Ти не приїхала нічого вирішувати.
Ти нав'язала мені свій план. Це егоїстично,
ось що. Ти ніколи не думаєш, чого хочу я.
Ан, ти така капітулянтка.
Думаєш, увесь світ проти тебе. Як тобі погано.
На що тобі скаржитися?
Ти таке зіпсоване біле дівчисько.
Саар, пішла ти.
Є речі гірші за змарновану книгу і змарновані стосунки.
Наші стосунки змарновані?
Про це я і кажу!
Це все, що ти почула в цій розмові?
Боже мій, яка ти, чесне слово.
По-твоєму, це розмова?
Ми стоїмо й кричимо одна на одну серед ночі.
Так? Гаразд, усе скінчено. Добре.
Це так боягузливо з твого боку.
-Але я до цього вже звикла. -Гаразд, Саар.
Зви мене боягузкою.
Я тебе ніколи не влаштовувала.
Я недостатньо розумна, амбіційна, сексуальна.
Оце новина. Недостатньо сексуальна? Відколи?
-Ти дуже сексуальна. -Ти цього не кажеш.
А твоє нове кохання каже. Боже, вона зустрічає людину
і порівнює з нею всі наші стосунки. Я мала б знати.
-Лу — не моє кохання. -Лу.
Так, Лу.
Гарне ім'я.
Я щойно зрозуміла, як мені з тобою паскудно.
Ан, це роблю не я.
-Не звинувачуй мене. -Я почуваюся лайном.
Може, не через мене, а через себе?
Ан?
Ан…
Ти перша дівчина, у яку я закохалася.
Перша дівчина, яку я познайомила з моїми батьками.
Я хочу провести з тобою решту життя.
Анне…
Ти хочеш бути зі мною, якщо це буде на твоїх умовах.
Ні, бляха…
Так, Саар. Так не вийде. Я цього більше не хочу.
Я йду.
-Так. -Гаразд.
Сподіваюся, ти будеш задоволеною.
Собою і світом навколо.
Гей. Може, у душ?
Ні, не зважай.
Ходімо, люба.
-Так. -Так швидко?
Так…
Так, сумна ніч у барі й особлива зустріч
з дреґ-квінс поклала початок Christine and the Queens.
Чудовий перший альбом для всіх, кому не завадить трохи Chaleur Humaine.
-Анні. -Привіт, тату.
Гаразд…
Тут потрібен чай чи віскі?
Віскі.
Тримай.
Ти досі на дивані?
Я ходила в туалет.
І приготувала обід, помила посуд.
Так, Анні, новий підхід. Завтра йдемо гуляти.
-Тату. -Ходімо, Анні.
Іноді треба переключитися. Інакше нічого не вийде.
-Хто б казав? -Ти про що?
Після розлучення ти весь похмурий.
Ніколи про це не говориш.
Є речі, про які важко говорити.
Так, тату, знаю. Ти мене вчив ніколи ні про що не говорити.
Анні.
Ні, подумай.
Коли ми говорили про почуття чи якісь глибокі речі?
Чому ми не говоримо про розлучення?
Чому все має бути таким веселим?
Чому я завжди почуваюся, наче кажу щось не те?
Чи що не можу бути собою.
Бо ти не вчив мене розмовляти.
Анне, досить.
Не звинувачуй в усьому виховання.
Ти доросла. Поводься відповідно.
-Ти головна, розумієш? -Та що ти?
Пробач, що ми мало говорили про деякі речі.
Якщо хочеш щось змінити, змінюй.
Не завжди винне оточення. Іноді винна ти.
Ти сама створюєш свої проблеми.
І так, неприємне і вразливе важко визнавати, але так треба.
Тепер ти йдеш геть?
-Як доросло. -Ні, я хочу випити.
Гаразд, іди пий. А я додому.
УСЕ НОРМАЛЬНО?
Пробач, Анні. Дарма я пішов.
І ти пробач.
Ти як?
Тату, не варто раптом розмовляти про почуття.
Ні, я серйозно. Видно, що ти пригнічена.
Що я можу зробити?
Нічого.
Гаразд, а що можеш зробити ти?
Що приносить тобі щастя чи спокій? Що тобі приємно?
Мабуть, писати.
То роби це.
Так, я це вже роблю. Я переписую свою книгу.
Ну то продовжуй.
Так.
Хочеш почитати частину?
Мені цікава твоя думка.
Так, залюбки.
То хто там є?
Практично всі.
Але з іншими іменами й усе трохи драматизовано.
Звучить кльово.
Отже твої друзі теж? Яка я там?
Ти найкраща подруга,
якій головна героїня не приділяє достатньої уваги,
бо та її завжди підтримує.
І за це головній героїні варто вибачитися.
Ти вибачаєшся?
Так.
Пробач.
Дякую. Усе нормально.
Ти мене підтримала, коли мені було зле…
А я підтримую тебе.
-Їппі, я тебе люблю. -Ага. Я тебе теж.
А… ми?
Так… Було класно, згодна?
Так.
Так. Я не шукаю романтичних стосунків.
Ти чудова, з тобою добре зависати, але я поки не хочу нічого більшого.
Так.
Я, мабуть, теж.
Мені подобається твоя відвертість.
Я б тижнями ходила навколо.
Я знаю. Тому й кажу.
Я зрозуміла, що загубилася,
що не можу бути собою в стосунках з моєю колишньою,
як і з моїми батьками…
Тут є багато позитивного.
Це дуже особисте, тут усі мої друзі.
Багато квірів.
Це наче добірка спогадів.
І ви мали рацію про пошуки й про те, хто головний герой історії.
Я підсвідомо сама підривала своє життя.
Усе сприймала як належне.
Але так, я виклалася з книгою на всі 100%.
Тож якщо вам не подобається…
Тоді я не знаю, що робити. Це кінець.
Анне…
Мені дуже сподобалося.
-Правда? -Так. Це досі пошук, але вже із ціллю.
Я відчуваю, це особиста річ, але вже дуже надійна.
Ви знайшли свою історію.
Я рада.
-А назва? -Так…
Це про головну героїню і її стосунки з оточенням.
Тому…
Я розумію.
Гей! Привіт.
Агов, Анні.
-Добре, що ти лишаєшся, пісько. -Так.
Що це все таке?
Узагалі ми планували прощальну вечірку, але…
Тепер це вечірка «Анне лишається».
І, сподіваємося, на честь книги.
Боже, я вас так люблю.
То що книга?
Так, її видадуть.
Будьмо.
За тебе, люба Ан, і за твою книгу.
Якою ти завдячуєш нам, бо там усі ми.
Ну, так.
-Будьмо! -Будьмо!
Дякую, друзі.
-Я приготувала шашлички. -Неправда.
Люба Саар,
наша остання ніч разом стала поганим спогадом,
а я цього не хочу.
Я дуже хочу лишити гарні спогади.
Але я думаю, щасливими нас роблять різні речі.
І це не страшно. Тепер я щаслива.
Удома, в Амстердамі, з друзями.
Сподіваюся, ти теж.
Пробач за те, що я сказала.
І чого не сказала.
Я знаю, що вмію розчаровувати.
Я вже краще спілкуюся.
Досі погано, але вже краще.
Сподіваюся, ти інвестуєш у нові спогади.
Моя мама нещодавно сказала, що найкраща інвестиція —
у спогади.
І цим я займаюся.
Три, два, один…
Ні!
Мені дійсно краще.
Я переписала книгу.
І так…
Ти в ній неймовірна.
Сподіваюся, вона тобі сподобається і нагадає наші приємні миті.
-Ого, привіт. Я рада, що ти прийшла. -Так, вітаю.
Прочитаєш ти її чи ні…
Я сподіваюся, що в тебе все добре.
Цілую.
Переклад субтитрів: Ольга Галайда