Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Portarule, aici Nava-mamă.
‎Cei Patru Călăreți galopează.
‎Deschide ușile grajdului! ‎Repet, deschide ușile!
‎Încărcătura e pregătită, ‎Călăreții sunt pe drum.
‎ZONĂ RESTRICȚIONATĂ ‎ACCESUL INTERZIS
‎Ai grijă să arăt bine.
‎Treci încoace!
‎- Vegas, scumpo! ‎- ‎Vegas!
‎Haide, iubito!
‎- Am reușit! ‎- Da.
‎Cred că s-a declanșat. Hai!
‎Haide!
‎PĂRĂSIȚI LAS VEGAS
‎PROASPĂT CĂSĂTORIȚI
‎- Să ne cărăm! ‎- Da!
‎Ador viața, panaramelor!
‎Dragoste, dragoste…
‎Ce faci? Treci încoace! O simt.
‎Aveți idee ce transportăm? ‎De ce avem nevoie de atâtea arme?
‎Poate fi orice. De la o bombă nucleară, ‎la Constituția originală,
‎cea scrisă ‎cu sângele Părinților Fondatori.
‎Da… Sau…
‎e Bigfoot.
‎Eu mă gândeam ‎că e mânerul toiagului lui Ra…
‎sau Amelia Earhart, dar în viață.
‎- E mai bine să nu știm. ‎- Corect.
‎Am un cadou pentru tine, ‎pentru că m-ai făcut femeie cinstită.
‎Bine. Ce? La ce te referi?
‎Da… Bine.
‎Treci la treabă! Bine.
‎Ai dat de naiba!
‎Am o idee.
‎Ce zici de vehiculul de aselenizare ‎care cică ar fi rămas pe Lună?
‎Îmi place tema extraterestră,
‎având în vedere de unde venim.
‎- Deci e posibil. ‎- Ce anume?
‎Să transportăm… știi tu.
‎Sfântul Potir.
‎Da, ar putea fi Potirul.
‎Nu adevăratul Potir,
‎ci un Sfânt Potir al lucrurilor secrete.
‎Mă obligi să o spun cu voce tare?
‎Sincer, nu. Ești prea misterios.
‎Zona 51.
‎Hangarul secret. Autopsia.
‎Bine, o spun. E un extraterestru.
‎- Doamne! ‎- Atenție!
‎Blackwing e rănit.
‎- Repede! Să-l luăm de aici! ‎- Grăbiți-vă!
‎Ia-l pe ăsta. Repede.
‎Mai multe victime, domnule.
‎Lăsați-i, sunt morți. ‎Să trecem la ăsta. Hai!
‎- La al doilea transport! ‎- Recepționat.
‎Nava-mamă, suntem Cei Patru Călăreți.
‎Spuneți, Călăreților.
‎Avem o situație de urgență. ‎E nevoie de ajutor.
‎Recepționat.‎ ‎Care e natura urgenței?
‎Am avut un accident grav.
‎Sunt mai multe decese.
‎Vrem un elicopter medical.
‎Recepționat. Îl trimitem imediat.
‎Mențineți liniile deschise ‎cât îi contactez.
‎Călăreților, care e starea transportului?
‎Transportul…
‎Transportul e compromis.
‎E deschis în mijlocul șoselei.
‎Rămâneți pe recepție.
‎Ascultați cu atenție!
‎Toți cei care se pot mișca ‎să se îndepărteze de transport.
‎Ce îmi cereți?
‎Taci dracului și ascultă! ‎Ia-ți oamenii de acolo!
‎Dacă nu se pot deplasa, abandonează-i. ‎Plecați imediat! M-ai auzit?
‎Da, am înțeles.
‎- Lasă-l! ‎- Poftim?
‎- Au zis să nu ne apropiem. ‎- Poftim?
‎Au zis…
‎Trebuie să plecăm. ‎Ai auzit ce-au spus. Trebuie să ne cărăm!
‎Hai înapoi! Au nevoie de ajutor.
‎Nu mai e nimeni acolo. Clar? ‎Sunt terminați. Hai!
‎Stai!
‎Nu ne oprim. Mergem mai departe.
‎Suntem destul de departe. E în regulă.
‎Nu e deloc în regulă.
‎Bine.
‎Ce s-a auzit?
‎Ne vânează.
‎Se îndepărtează. Hai!
‎- Sfinte Sisoe! Pe bune? ‎- M-am speriat rău.
‎Sunteți pregătiți, băieți?
‎Unu, doi, trei, patru…
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎MASTERAT ÎN FILOZOFIE
‎Mii de protestatari au mărșăluit ‎azi-dimineață la Capitoliu,
‎ca reacție la votul istoric ‎de ieri al Congresului,
‎care a ratificat la limită ‎controversata propunere
‎de a elimina ultimele resturi ‎ale „hoarde zombi”.
‎Înfruntarea finală a fost dramatică.
‎Armata americană a suferit pierderi uriașe ‎și s-a retras,
‎iar Vegasul a fost izolat ‎și zombii bântuie orașul abandonat.
‎E încununarea eforturilor președintelui ‎de a-și îndeplini promisiunea
‎de a extermina ‎populația de morți-vii din Las Vegas,
‎prin măsura extremă a lansării ‎unei bombe nucleare cu capacitate redusă
‎asupra Las Vegasului peste patru zile,
‎la apusul zilei de 4 Iulie.
‎Ordonanța a dus la evacuarea totală ‎a taberei de carantină McCarran,
‎o veche țintă ‎a grupurilor pentru drepturi civile,
‎care susțin că nu s-au găsit ‎urme de infecție în tabără.
‎Scuzați-mă.
‎Pot să vorbesc cu domnul acela?
‎Scott, te caută cineva.
‎Dle Ward.
‎Salut! Sunteți Bly Tanaka, nu?
‎Pe mine mă căutați?
‎Nu oricine poate să-l salveze ‎pe ministrul Apărării
‎de o hoardă de monștri carnivori,
‎să câștige Medalia Libertății, ‎ca apoi să ajungă…
‎Să lucreze la fast-food. ‎Dle Tanaka, știu în ce situație mă aflu.
‎Uite care-i treaba.
‎Sunt 200 de milioane de dolari ‎în seiful de la subsol, de sub Strip.
‎Banii sunt despăgubiri acordate ‎de compania de asigurare.
‎- Nu pot fi impozitați sau depistați. ‎- Și nici cheltuiți.
‎Aici intervii tu.
‎Mai sunt 96 de ore,
‎guvernul a mutat ‎peste jumătate din prezența sa militară
‎din zona de carantină, ‎așa că banii sunt vulnerabili.
‎Vreau să formezi o echipă și să-i iei.
‎În schimb, ‎tu și oamenii tăi primiți 50 de milioane.
‎Te interesează?
‎Nu răspunde. Gândește-te peste noapte.
‎În semn de bună credință.
‎Mai vorbim în curând, dle Ward.
‎Bucurați-vă că există o soluție medicală ‎finanțată de guvern…
‎ADEVĂR SAU SPERIETURĂ
‎…care va pune capăt problemei.
‎Sean, știi că nu sunt infectați. ‎Dacă erau, s-ar fi transformat în zombi.
‎Sunt prizonieri politici ‎pe care guvernul nu-i vrea în stradă.
‎Dacă statutul tău de imigrant ‎e problematic,
‎dacă susții drepturile gay sau avortul,
‎te trezești ‎că ți-au pus termometrul la tâmplă
‎sau te scot din casă ori din mașină, ‎sub pretextul siguranței publice.
‎Am testat mii de bombe nucleare ‎în deșertul Nevada.
‎E aceeași situație.
‎Atenție, persoane reținute ‎în tabăra carantină Las Vegas McCarran!
‎Am început evacuarea.
‎Îmbarcați-vă în autobuzul către Barstow.
‎Pregătiți cartela temporară de sănătate
‎pentru a o prezenta oficialităților ‎la îmbarcare.
‎Autobuzele pleacă la fiecare 15 minute.
‎- Bună! ‎- Kate!
‎Bună! Nu pot să respir.
‎- Vă bucurați că vă mutați? ‎- Da!
‎Kate, lasă copiii să împacheteze.
‎Haide!
‎Kate, vreau să-mi promiți ceva.
‎În caz că eu pățesc ceva ‎în următoarele zile,
‎ai grijă ‎să ajungă copiii la Barstow, bine?
‎Cum adică? Ce să ți se întâmple?
‎O cunoști, nu?
‎Călăuza.
‎Geeta, nu e o variantă.
‎Kate, ajută oameni să intre, ‎să spargă un automat și să revină.
‎Dispari înainte să se prindă careva.
‎Banii ăia sunt salvarea noastră,
‎altfel, putrezim în Barstow.
‎Paznicilor de aici li se rupe.
‎Pentru cinci mii de dolari, ‎eu și copiii mei scăpăm.
‎Trebuie să eliberez copiii până vineri…
‎și o să fac orice e nevoie ‎ca să-mi protejez familia.
‎Geeta, oamenii care intră în oraș ‎nu se întorc întotdeauna.
‎Las-o baltă!
‎- Stai, Geeta! Haide… ‎- Lasă-mă în pace!
‎- Dar… ‎- Salut!
‎E totul în regulă, doamnelor?
‎- N-ai ceva mai bun de făcut? ‎- Kate…
‎- Ce ai zis, voluntaro? ‎- N-a spus nimic.
‎- Așa e, voluntaro? ‎- Kate.
‎Taci dracului!
‎Bine.
‎Ce? Voiai să-mi spui ceva?
‎N-o face.
‎Nu, n-am zis nimic.
‎Primul semn de infecție e agresivitatea
‎și gesturile ce ignoră normele sociale.
‎Uită-te la mine și nu te mișca.
‎E în regulă.
‎Autobuzul angajaților pleacă ‎în cinci minute.
‎E rândul tău.
‎Dacă vrei, ‎pot să folosesc termometrul rectal.
‎A scăzut două zecimi de grad.
‎Sigur te simți bine?
‎- Sigur nu ești infectată? ‎- N-am nimic.
‎N-am nimic. Mă simt bine.
‎Ei bine…
‎amândouă sunteți în marja de eroare, ‎dar aveți grijă.
‎Vezi să prinzi autobuzul, voluntaro!
‎Boule!
‎Ce-a fost în mintea ta?
‎Știi cât de ușor poate ‎să aranjeze să dispari?
‎Ajunge să spună că ți-a scăzut ‎temperatura cu un grad și o să îl creadă.
‎- Știu. ‎- Știi?
‎Doar că… El…
‎Nu contează. Iartă-mă.
‎Vreau să-mi promiți ‎că nu încerci vreo prostie.
‎Geeta, nu merită riscul.
‎Nu, ai dreptate. N-o fac.
‎Promit. Bine?
‎Mulțumesc.
‎Autobuzul angajaților pleacă ‎în cinci minute.
‎Mamă!
‎POSIBIL
‎Da?
‎Dle Tanaka, sunt într-o situație delicată.
‎Nu vă simpatizez prea mult.
‎Așa că urăsc să vă ofer satisfacția ‎de a accepta slujba, dar…
‎Adună-ți echipa.
‎Îți trebuie un pilot de elicopter, ‎un spărgător de seifuri.
‎Îți trimit o adresă.
‎Să fii acolo mâine, la ora 16.00.
‎A acceptat.
‎Îmi pare rău că te rog, dar…
‎Trebuie să duc copiii la școală ‎și, dacă n-ajung la muncă…
‎Stai liniștită, o repar.
‎- Mulțumesc, Maria. ‎- N-ai pentru ce. Ai grijă, sunt murdară.
‎Sharkey, dă-i mașina albă.
‎- ‎Gracias,‎ Maria. ‎- Salută copiii din partea mea.
‎Pa!
‎Băga-mi-aș!
‎Bună!
‎Crezi că e o idee proastă?
‎Haide, Scotty… Nu e vorba de ce cred eu. ‎Asta e realitatea.
‎E o idee foarte proastă.
‎- Nu te bagi? ‎- N-am spus asta.
‎- Te bagi? ‎- N-am spus nici asta.
‎Dar te-am făcut curioasă.
‎Știai că o să fie așa ‎dinainte să vii la mine.
‎Gândește-te și tu!
‎Am salvat atâția oameni, ‎dar cu ce ne-am ales?
‎Dacă măcar o dată…
‎am face ceva numai pentru noi?
‎Am putea muri.
‎Probabil că o să murim.
‎Cel puțin unii dintre noi.
‎Cincizeci de milioane.
‎Cincizeci.
‎Cum îi împarți? ‎Egal, indiferent câți suntem?
‎Tu, eu și Vanderohe luăm ‎câte 15 milioane, dacă vine.
‎Cine nu face parte din familie…
‎Nu e nevoie să știe cât luăm.
‎Te-ai prins.
‎Cine mai e pe lista ta dementă?
‎Ai avut o vizitatoare.
‎Cum a fost?
‎E prima oară, după șase luni, ‎când vine la mine.
‎Nu putem pălăvrăgi ‎mai mult de 35 de minute
‎fără să ne certăm.
‎Dar pare fericită.
‎Asta e tot ce contează.
‎Sunt sigur că te apreciază, ‎chiar dacă nu-ți dai seama.
‎Serios. Dacă nu te apreciază, dă-o naibii!
‎E treabă serioasă.
‎Ce părere ai?
‎Când eram în mijlocul acțiunii,
‎nu mă gândeam ‎la fețele nenumăraților monștri,
‎dar acum îmi dau seama că erau oameni.
‎Și nu văd altceva decât chipurile lor.
‎Nu știu dacă e bine sau rău să mă întorc.
‎Nu pot să-mi dau seama, ‎dar există o șansă să fie…
‎cathartic.
‎Asta e.
‎Ia te uită!
‎Ar fi trebuit să bombardeze Vegasul ‎în anii '90.
‎- Excelent! ‎- Peters!
‎Sfinte Sisoe!
‎Salut!
‎Ce naiba vă aduce pe aici?
‎- Cum e slujba? ‎- Mizerabilă. Ce căutați aici?
‎- Păi… ‎- Adunăm o echipă pentru o treabă.
‎Da? Cât plătiți?
‎Dacă ne iese, ‎faci două milioane într-o zi de muncă.
‎- Două milioane? ‎- Dar…
‎Asta-i partea mea?
‎Două milioane de dolari dacă iese?
‎Sută la sută. Mă bag.
‎Nu te interesează riscurile…
‎De ce m-ar interesa? ‎Două milioane sunt mulți bani.
‎Îmi urăsc viața atât de mult…
‎încât două milioane de dolari ‎ar schimba-o radical.
‎Da, mulțumesc. Da.
‎Chiar nu vrei să afli?
‎- Sigur e ceva legat de un elicopter. ‎- Da.
‎- Eu sunt pilotul. ‎- Da.
‎- Unde semnez? ‎- Bine.
‎- Mă bag. ‎- Mulțumesc. Mi-a părut bine.
‎- Nu s-a schimbat deloc. ‎- Nu. E la fel de ciudată.
‎Hai! Pe următorul îl știu eu.
‎Haide! Băga-mi-aș!
‎Asta era! Asta vreau să văd.
‎Mikey Guzman.
‎Mikey Guzman. Sună cunoscut.
‎Uite!
‎GUZMAN AL MORȚILOR
‎Mikey Guzman, din East Las Vegas. ‎Avem un grup de…
‎Am numărat cinci, dar o să verific. ‎Stați puțin!
‎Sunt șapte împiedicați.
‎Bum, căcat cu ochi! Dublă lovitură în cap.
‎- E nebun. ‎- Demență!
‎Sunt forumuri pe Reddit ‎care-i sunt dedicate.
‎Sunt prea tare!
‎- Prea tare! Da. ‎- Așa se face.
‎Mulțumesc mult.
‎Guzman al morților 420.
‎Apreciați și abonați-vă.
‎Jigodia asta are un Rolex. ‎Face zece mii pe puțin.
‎Qué onda, güero?
‎Mikey Guzman.
‎Care-i treaba?
‎Vrei să faci 500.000 de dolari?
‎Pe cine trebuie să omor?
‎Îl ador.
‎Ce căutăm aici?
‎Voiai un spărgător de seifuri. ‎E omul care-ți lipsește.
‎Vrei să faci 250.000 de dolari ‎pentru o zi de muncă?
‎Doamne!
‎Poți să-l spargi?
‎- Dacă pot? ‎- Da.
‎Dacă-l pot sparge? E ca și cum mi-ai arăta ‎Madonna del Magnificat ‎a lui Botticelli
‎și ai întreba dacă vreau să i-o trag.
‎Omul care a creat opera asta de artă, ‎Hans Wagner,
‎a botezat-o ‎Der Götterdämmerung,
‎după ultima parte din opera epică ‎a tizului său, Richard Wagner,
‎Inelul Nibelungilor.
‎Poate fi deschis? Pot s-o fac? Nu știu.
‎- Sincer, nu știu. ‎- Bine.
‎Ia degetele, dle Mână Mare.
‎Dintre toți lăcătușii lumii…
‎reprezint cea mai bună șansă ‎de a-l deschide?
‎Cu modestie, trebuie să spun că da.
‎Te bagi?
‎E o poartă spre un alt tărâm, ‎iar providența v-a adus la mine.
‎Să intrăm pe ea împreună.
‎- Apropo, cum te cheamă? ‎- Scott Ward.
‎- Poftim? ‎- Scott Ward.
‎Dieter, Scott Ward.
‎Ești gata de joacă?
‎LAS VENDETA
‎Da.
‎Scott, el e Damon. Ea e Chambers.
‎- Sunt oamenii mei, eu îi plătesc. ‎- Bine.
‎- Salut! ‎- Bun venit în echipă!
‎Scott, îmi zici și mie ce-i cu puștiul?
‎Fără supărare, ‎dar nu pare ucigaș de zombi.
‎Salut, sunt Dieter, ‎o să deschid ce nu poate fi deschis.
‎- Glumești? ‎- Avem nevoie de el să deschidă seiful.
‎Fără el, nu luăm niciun ban.
‎Haide! Adunarea!
‎Dle Tanaka, echipa e prezentă.
‎Mă bucur să vă văd pe toți laolaltă.
‎Asta e ținta voastră.
‎Vegas Bly.
‎Nu puteți zbura în Vegas.
‎Survolarea e interzisă. ‎Dar puteți pleca în zbor.
‎E un elicopter abandonat ‎pe turnul de nord, Sodoma.
‎Dacă vă coordonați și comunicați,
‎ar trebui să fie o misiune simplă.
‎Intrați în oraș ‎având 32 de ore la dispoziție.
‎Zombii care încă n-au murit
‎n-o să fie o problemă ‎pentru niște duri ca voi.
‎Stați puțin!
‎Scuze!
‎Cum anume omorâm zombii?
‎Dumnezeule!
‎Mai e cineva aici care n-a ucis un zombi?
‎Toți știm regulile de bază.
‎Zombi, împiedicați, morți-vii, ‎oricum le-ați spune,
‎dacă vreți să-i omorâți, țintiți creierul.
‎Creierul.
‎Dacă se apropie unul, îl împușcați ‎în creier. E simplu. Întrebări?
‎Da. dacă iau un bolovan ‎și-l izbesc în cap cu el? Merge?
‎Da, lovești tot creierul, deci merge.
‎- Am înțeles. ‎- Scuze, dle Tanaka! Continuați!
‎Apoi vă duceți pe Strip.
‎Ajungeți la cazinou ‎în mai puțin de două ore.
‎Intrați și găsiți generatorul.
‎Seiful e sub turnul de sud, Gomora…
‎la capătul unui hol.
‎Acolo o să găsiți ‎mai multe piedici neletale.
‎Trebuie să le declanșați cumva.
‎Între timp, ‎neînfricatul pilot-mecanic face plinul.
‎La ușa principală, ‎spărgătorul de seifuri trece la treabă.
‎Ca un chirurg sau un pictor,
‎capodopera lui e creată ‎prin pocnituri aproape insesizabile.
‎Seiful cedează ‎sub puterea atingerii sale blânde.
‎Nu mai trebuie ‎decât să încărcați banii în elicopter
‎și să zburați spre apus.
‎Toate astea…‎ ‎cu o zi întreagă ‎înainte de lansarea bombei nucleare.
‎Ikebana la ureche.
‎Scuzați-mă. Nu mai avem voie ‎să facem glume rasiste.
‎Da, dar eu sunt…
‎E în regulă dacă el e japonez.
‎Cum doriți. Floare la ureche.
‎Priviți!
‎Bine. Minunat…
‎Stați puțin!
‎Ăsta e planul? Cu zombi?
‎Da, ce e? Credeam că îți convine.
‎Spuneai că, dacă vezi un zombi, ‎îl faci bucăți.
‎Băteam câmpii.
‎- Poftim? ‎- Dă-o în mă-sa! M-am cărat.
‎E demență curată. O să muriți toți.
‎- Dumnezeule! ‎- Îmi pare rău.
‎Amatori.
‎Damon, stai!
‎Luați-vă lucrurile. Ne vedem la ora 18.00.
‎Am înțeles, căpitane.
‎O clipă!
‎Eu sunt Martin. ‎Sunt șeful pazei dlui Tanaka.
‎Dacă aveți nevoie de ceva, îmi spuneți.
‎Pot să vă fac rost de orice.
‎O să vă însoțesc în misiune,
‎deoarece cunosc foarte bine cazinoul.
‎Întrebări?
‎Bine. Ne vedem la 06.00.
‎La 06.00?
‎Cum te simți?
‎Ești nebun, știi asta, nu?
‎Dacă e să aleg între moartea pe Strip ‎și încă o zi de burgeri la Lucky Boy,
‎îmi încerc norocul cu banii.
‎Te-ai gândit cum o să intrați?
‎Da.
‎Nou-veniții necesită ‎un consult medical complet.
‎Centrul de carantină Barstow ‎e o unitate cu toleranță zero.
‎Fără autocolant verde pe cartela de acces,
‎nu aveți voie în zonele comune.
‎Kate!
‎- Ce cauți aici? ‎- Trebuie să stăm de vorbă.
‎- Nu! ‎- Stai!
‎Ascultă-mă.
‎Am o șansă…
‎Vreau să mă ajuți.
‎Știu că o să pară o nebunie.
‎- Dar fă ceva pentru mine. ‎- Pentru tine?
‎Fă asta și îți dau 15 milioane.
‎- Cincisprezece milioane? ‎- Da.
‎Nu ai tu banii ăștia.
‎Dacă faci asta pentru mine, o să am.
‎Știu că n-o să mă revanșez ‎pentru trecut și pentru ce tată am fost.
‎Da.
‎Cu 15 milioane ‎poți să-i ajuți pe oamenii ăștia.
‎Te întorci la școală, faci ce vrei.
‎Orice ai face cu banii, ‎știu că o să fie exact ce trebuie.
‎Ce vrei de la mine?
‎Te rog!
‎Tu ești călăuza?
‎Du-ne înăuntru, te rog!
‎Te rog!
‎Nu e rău pentru prima încercare.
‎Bine, am înțeles.
‎- Înțeleg ce mașinărie minunată e. ‎- Nu îndrepta arma spre mine.
‎Scuze!
‎- Vine mașina noastră. ‎- Bine. Vrei apă?
‎Nu pot să cred! Ce-i asta?
‎Ce?
‎Jur, dacă misiunea asta e modul tău cretin ‎de a te reapropia de fiica ta…
‎Nu e, crede-mă.
‎Lucrează ca voluntar în tabără. ‎Are relații.
‎Ne duce în zona de carantină.
‎Chiar crezi că aș lua-o în oraș?
‎BUN VENIT ÎN NEVADA
‎ATENȚIE - INTRAȚI ÎN ZONA DE CARANTINĂ ‎CONSTITUȚIA NU SE APLICĂ AICI
‎Bună! Nu ne-am cunoscut oficial. ‎Eu sunt Martin.
‎Nu vorbi cu mine. N-am încredere ‎în nimeni, mai ales în tine.
‎- Nu te apropia de mine. ‎- Am înțeles.
‎Atenție, tabăra de carantină ‎Las Vegas McCarran!
‎Instalația o să fie închisă.
‎Infractori, ea e călăuza voastră.
‎Călăuza are un nume?
‎Lilly, dar „călăuză” sună mai bine.
‎Poți să-mi spui așa.
‎Vă las să vă vedeți de treabă. ‎Ne întâlnim lângă Barstow, în 24 de ore.
‎- Bine? ‎- Bine.
‎Vezi să nu te omoare bomba ‎sau morții-vii!
‎- Ce e? ‎- Mama a plecat.
‎Poftim!
‎- Am o întrebare. ‎- Da, Dieter.
‎Nu-mi trebuie ceva mai mare?
‎Dacă-ți dau ceva mai mare, ești deja mort.
‎Mort?
‎Auf Wiedersehen,‎ mort.
‎Ăsta unde se prinde?
‎Mai scutește-mă! Pe bune?
‎Dieter, nu-l enerva pe Van.
‎Mulțumesc.
‎Bună!
‎- Ce-ai făcut? ‎- Cum adică?
‎Termină!
‎Dă-mi drumul!
‎- Încetează! ‎- Ce se întâmplă? Ce naiba faci?
‎Ai dus-o în oraș.
‎Ai dus-o pe Geeta.
‎Da, am dus-o. Mai era cu doi oameni.
‎Duc multă lume în oraș. ‎Le trebuie bani ca să scape.
‎- Știi asta. ‎- Nu s-a întors.
‎Nu toți se întorc.
‎- Știu ce riscă. ‎- Are doi copii!
‎Nu mi-a spus asta.
‎Dacă știam că are copii, n-o duceam.
‎Ai văzut-o murind?
‎Nu.
‎Au luat-o înainte. Eu m-am oprit.
‎Nu s-au întors. Îmi pare rău.
‎Am așteptat cât am putut, ‎dar, până la urmă…
‎Vin cu voi.
‎- Ba nu. ‎- Ba da.
‎Nici nu încape discuție. Nu vii.
‎Sunt doi copii ‎a căror mamă s-a pierdut acolo.
‎O ajut să le poarte de grijă. ‎Trebuie s-o găsesc.
‎Spune-ne cum arată și o căutăm.
‎- Crezi că m-aș baza pe tine? ‎- Kate!
‎- Nu vii! ‎- Nu-ți cer voie!
‎Îți spun ce o să fac.
‎Vino încoace!
‎Ascultă-mă! Știu ce e acolo.
‎Nu îți dorești să faci asta. ‎Nici nu te las să încerci.
‎O să stai aici. Îți căutăm prietena, ‎ne vedem la întoarcere.
‎- Bine? ‎- Nu. Nu e bine.
‎Ascultă-mă tu! Intru orice ar fi.
‎Pot să intru cu tine, să mă protejezi.
‎- Kate. ‎- Sau…
‎mă furișez după tine… ‎și probabil că o să mor.
‎Tu alegi.
‎Ce ai hotărât, tată?
‎Dacă îți vedem prietena, bine.
‎Dar nu te apuci să o cauți aiurea. ‎E o chestiune de viață și de moarte.
‎Dacă faci vreo prostie, ‎unii dintre oamenii ăștia o să moară.
‎Ai înțeles? Au și ei familii.
‎Așa că nu pleci niciodată de lângă mine. ‎Astea sunt condițiile mele. Clar?
‎Da. E clar.
‎Ea e Kate, cel mai nou membru al echipei.
‎- Bună! ‎- Ce faci?
‎Scott, ce dracu'?
‎Te distrezi?
‎Despre ce vorbește?
‎Despre bomba care vine să vă omoare? ‎Despre asta?
‎Ăsta e ultimul autobuz.
‎Hai, Speedy Gonzales! ‎Arriba.
‎Evacuarea e obligatorie.
‎- Ne mai trebuie un om. ‎- Pentru ce?
‎Nu știi cum e acolo. Nu mai știi.
‎- Echipa e destul de mare… ‎- Crede-mă! Ne mai trebuie unul.
‎Ce se petrece aici?
‎- Vrei să faci 20.000? ‎- Douăzeci de mii de dolari?
‎Da, vreau să fac 20.000.
‎Nu înțeleg. ‎De ce morții mă-sii l-a luat și pe el?
‎Vorbește mai frumos, scumpo.
‎- Glumești? ‎- Drujbă.
‎Intrăm într-o mare de morți ‎ca să comitem un jaf.
‎- Dar scuză-mă că înjur. ‎- E pentru tine.
‎Pentru mine? Da.
‎Mă descurc.
‎O să ne distrăm, nu?
‎Sunt omul potrivit pentru asta.
‎Dacă te sperii sau ai emoții,
‎stai aproape de mine.
‎- Te apăr eu. ‎- Mulțumesc.
‎Ce faci, frate?
‎Benzină. Tu o cari.
‎Nu te atinge de drujba mea.
‎Și nu mai vorbi cu ea…
‎frate.
‎- Bine. Sigur. ‎- Răspuns corect.
‎Să mergem!
‎La ce gâtu' mă-tii te uiți?
‎În spatele meu.
‎Ridică arma, idiotule!
‎Încă poți să te întorci.
‎Uite împiedicații, ce a mai rămas din ei.
‎Ce s-a întâmplat cu ei?
‎Tu ce crezi? ‎N-au avut minte să se ferească de soare.
‎Să vezi cum e când plouă!
‎Pentru câteva ore, revin la viață.
‎Scheisse!
‎Haide!
‎Cât de des plouă…
‎- Hai să facem poza! ‎- Turiști.
‎Te cheamă Lilly, nu?
‎Te descurci pe aici.
‎Și ce-ți pasă ție?
‎Îmi pasă mult.
‎Ce știi despre chestiile astea?
‎Absolut tot.
‎De ce?
‎E bine de știut.
‎Was ist das?
‎- Sfinte Sisoe! Ce-i asta? ‎- Ce s-a întâmplat aici?
‎Aici au pierdut bătălia poliția și armata. ‎Ultima redută din Vegas.
‎Liniște!
‎Auziți?
‎- Ce naiba e asta? ‎- Treceți în spatele mașinii!
‎Ce-i asta?
‎Valentine.
‎Valentine?
‎E un tigru zombi.
‎Asta întrece orice măsură.
‎- Da! ‎- Bestial!
‎Liber.
‎- ‎Los geht's. ‎- Bine.
‎- Ce dracu' a fost aia? ‎- Era tigrul lui Siegfried și Roy.
‎Păzește intrarea pe teritoriul lor.
‎- Nu putem ocoli? ‎- Nu prea.
‎Cummings, arată-mi arma ta un pic.
‎Poftim? N-ai să vezi!
‎Doar un pic.
‎Îmi place. E frumoasă.
‎Și e de încredere.
‎- Da? ‎- Da.
‎Pot s-o ating?
‎- Vrei s-o atingi? ‎- Da.
‎Doar un pic.
‎Să-mi…
‎Dacă aș spune că nu voiam să fac asta, ‎aș minți.
‎- Ce tot spui? ‎- Ce face?
‎M-a împușcat. Trageți în ea!
‎O să afle că suntem aici. ‎Nu le pasă, dacă respectăm regulile.
‎- Reguli? ‎De qué habla? ‎- O sea, está loca.
‎Ca să înaintăm, trebuie să facem un troc.
‎- Troc? Serios? ‎- Nu!
‎Da. O ofrandă, să ne arătăm supunerea.
‎- Zombii nu gândesc. ‎- Împușcați-o!
‎- Dacă vin, îi omorâm. ‎- Nu pricepi.
‎- Nu sunt ce credeți voi. ‎- În față!
‎- La dracu'! ‎- Nu mă refer la împiedicați.
‎Da, ăia nu gândesc.
‎Se mișcă și mănâncă. ‎Eu mă refer la ceilalți.
‎- Alfa. ‎- Da. Sunt mai inteligenți. Mai rapizi.
‎Sunt organizați. Sunt un adevărat coșmar.
‎Vă rog!
‎Voi considerați ‎că orașul e pușcăria voastră.
‎Nu e așa. E regatul lor.
‎Nu-i deranjează dacă stăm pe margine ‎și le respectăm regulile.
‎- Doamne! ‎- Dar acum mergem până în centru.
‎Am mamă. O iubesc.
‎Toți avem mame, jegule,
‎dar nu toți profităm ‎de femeile aflate în carantină.
‎Minte! Nu-i adevărat.
‎Gura! Am văzut ce le-ai făcut femeilor… ‎violatorul dracului!
‎Doamne! Nu-i adevărat.
‎- Băga-mi-aș! Nu! ‎- Vine.
‎Cine vine? Ce?
‎- La cine se referă? ‎- Nu! Dezlegați-mă! Vă rog!
‎N-aveți încredere în ea.
‎- Îmi pare rău. ‎- Vă rog!
‎Ajutați-mă! Nu plecați! Suntem o echipă.
‎Ce…
‎Ce morții mă-sii…
‎Scheisse!
‎Ajutor! Trageți în ea! Ce dracu' e asta?
‎Ascultă, nu. Bună!
‎N-am venit să-ți fac rău.
‎Hai! Ajutați-mă!
‎Nu!
‎Ajutor!
‎Nu face asta! Lasă-mă în pace!
‎Ce faci?
‎Nu. Doamne!
‎Pleacă! Du-te mai încolo!
‎Nu!
‎Ajutor!
‎Nu!
‎- Ai văzut-o ucigând? ‎- Da. De vreo două ori.
‎Nu!
‎- Și au reînviat? ‎- Da, ca împiedicați.
‎Nu!
‎Teoria mea e că totul a început ‎cu unul singur, un original.
‎Dumnezeule! Nu!
‎Oricine ar fi, dacă te mușcă…
‎- Devii alfa. ‎- Exact.
‎Se pare că-l duc la Olympus.
‎Bine. Știm unde să nu mergem.
‎Nu am înțeles ce se întâmplă.
‎Știu doar că te duc acolo și, când ieși, ‎ești ca ei…
‎ca cei rapizi.
‎- Deci îl duc acolo să-l transforme. ‎- Da.
‎Scott, poate că acolo e Geeta.
‎Kate. Am mai discutat despre asta.
‎- Avem timp. ‎- Nici vorbă!
‎Bine. Exact cum bănuiam.
‎Imbecilul a fost biletul de trecere ‎și mergem mai departe?
‎Da. Imbecilul ne obține bunăvoință,
‎dar n-o să mă rup în figuri ‎mergând pe străzile lor.
‎Ca să avansăm, mergem prin clădiri.
‎Haide!
‎S-a gândit cineva la triaj?
‎Cum adică?
‎Evident, germanul e cel mai important, ‎pentru că deschide seiful,
‎dar eu sunt următoarea, nu?
‎Fără mine, nu puteți zbura cu elicopterul.
‎Deci sunt a doua ca importanță.
‎Nu știu dacă voi doi ‎sunteți la egalitate pe locul trei,
‎dar sigur sunt mai importantă decât ăla.
‎Scuze, nu știam că asculți. Sunt mult…
‎Bine, sunt mai importantă decât ăla.
‎N-am încredere în el.
‎Știi de ce a fost angajat? ‎Să ne supravegheze,
‎ca să nu fugim cu banii ‎după ce deschidem seiful.
‎Trebuie să fim motivați.
‎Nu vreau să fiu omul rău, ‎dar ar trebui să fim motivați
‎să-l lăsăm să moară.
‎Ce e? De ce vă uitați toți la mine?
‎E o țară liberă. ‎Putem să ne uităm la ce vrem.
‎De fapt, nu e o țară liberă. ‎Nu mai suntem în America. N-ați auzit?
‎În cazul ăsta, e o țară și mai liberă, nu?
‎Mă rog…
‎Ce căcat se întâmplă?
‎Nu vă apropiați!
‎Ce pula mea?
‎Ce-i asta?
‎Nu.
‎Hai să stăm puțin de vorbă! ‎Pot să te ajut. Dă-mi voie…
‎Bine.
‎Ce pula mea…
‎Nu!
‎Bine, uite ce e.
‎Hai să vorbim pe bune.
‎Rahat!
‎Nu-i atinge.
‎Nu le băga lumina în ochi.
‎Am mai văzut așa ceva. Hibernează.
‎Dacă nu-i vedem, cum mai avansăm?
‎Deschid eu drum.
‎- Mergi! ‎- De ce? Vrei să te uiți la fundul meu?
‎Nu, n-am încredere că ne păzești spatele ‎dacă dăm de greu.
‎Te-am urmărit, pui ceva la cale.
‎Când ajungem la cazinou, ‎trebuie să purtăm o discuție
‎despre rolul tău aici.
‎Cum vrei tu.
‎Te-am aranjat, jigodie!
‎Nenorocitul naibii!
‎Jigodie! Băga-mi-aș!
‎Pe aici!
‎- Unde-i Chambers? ‎- Era în spatele meu.
‎- Ce s-a întâmplat? Ce ai făcut? ‎- Nimic.
‎A început să tragă. Nu eram acolo.
‎Pe naiba! Era cu tine, sunt sigur.
‎Ce s-a întâmplat?
‎- Nu vrei să… ‎- Nenorocitule!
‎S-a zis cu ea. Hai, las-o! E moartă.
‎Chambers!
‎Hai!
‎Du-te!
‎Fugi!
‎Guz, vino! Hai!
‎Guzman, Guz! E moartă.
‎Să mergem! Hai!
‎Lilly.
‎Geeta e moartă, nu?
‎Uită-te la ei.
‎Nu poți fi sigură. ‎Am recuperat un tip odată.
‎Îl pierdusem. L-am abandonat. ‎Credeam că a murit.
‎După trei zile, s-a întors.
‎Ce a pățit?
‎Mi-a zis că l-au dus la Olympus. ‎Îl țineau cu alți doi tipi.
‎Liderul îi lua pe rând, câte unul.
‎Dacă omul meu nu evada, el ar fi urmat.
‎Deci faci asta des.
‎Părăsești oameni.
‎Crezi că-mi place să-i părăsesc?
‎Fac ce pot ca să îndrept lucrurile.
‎Domnule! Veniți să vedeți!
‎Ce naiba?
‎- Asta e… ‎- Da, o altă schiță a seifului.
‎Altă schiță.
‎Tanaka e un ticălos infect.
‎A mai trimis și alte echipe.
‎Știi ceva despre asta?
‎Habar n-aveam.
‎Peters, du-te pe acoperiș și pornește ‎elicopterul urgent. Cruz, du-te cu ea!
‎Vorbește prea mult.
‎Mă bucur să-mi revăd prietenii. Ce vrei?
‎Eu și călăuza verificăm perimetrul ‎și baricadăm ușile.
‎Da. Eu și Kate căutăm generatoarele.
‎Cel de rezervă e pe acoperiș, ‎la etajul doi. E cel mai sigur.
‎Etajul al doilea, da.
‎Van, du-l pe Dieter la seif! ‎Ia-l și pe Guzman.
‎Am înțeles.
‎Dieter, cartela de acces pentru ușile ‎care dau către seif și pentru lifturi.
‎O iei pe acolo, pe lângă casierii.
‎Cu asta poți să intri.
‎Mulțumesc.
‎Aia e a mea. Mai am una.
‎- Toți știm ce avem de făcut. La treabă! ‎- Am înțeles.
‎Ce porcărie uriașă!
‎No la vayas a cagar,‎ prietene.
‎Bine.
‎Pa!
‎Ce dracu' e asta?
‎A dat atâția bani pe miniatura asta?
‎Urăsc tigrul ăla!
‎E pervers.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Te rodea prea tare vinovăția?
‎Au murit prea mulți aici?
‎Da, chiar așa a fost.
‎Mama pe care o caută Kate…
‎ai împușcat-o în picior?
‎Nu, doar am pierdut-o.
‎N-am părăsit pe nimeni ‎dacă nu eram obligată…
‎sau dacă nu o merita.
‎Nu știi ce am văzut în taberele alea. ‎Ce fac oamenii ca să supraviețuiască.
‎Măcar aici regulile sunt clare. ‎Pe ei nu-i vezi că se trag în piept.
‎Dacă mă păcălești…
‎două gloanțe între ochi.
‎- De ce două? ‎- Al doilea e de distracție.
‎Băga-mi-aș!
‎Și acum ce facem?
‎Așteptăm.
‎- Înțelegi că a trebuit s-o fac, nu? ‎- Ce anume?
‎Să o omor.
‎Tot ce s-a spus după aceea despre mine…
‎- Voiam să știi că am iubit-o. ‎- Da.
‎Ne-am iubit.
‎Dacă am lăsat impresia că nu era așa, ‎îmi pare rău.
‎Am înțeles. E în regulă.
‎- Chiar înțelegi? ‎- Da.
‎Ai făcut ce trebuia.
‎Se transformase.
‎E în regulă. Bine?
‎Stai! Crezi că de asta nu ți-am vorbit ‎atâția ani?
‎Mi s-a părut că…
‎Asta era presupunerea logică. Da.
‎Nu. Ce ai făcut, ce a pățit ea…
‎Nu te-am acuzat niciodată pentru asta.
‎Nu pricep.
‎Dacă nu ăsta e motivul, care a fost?
‎Nu e…
‎Nu m-am supărat…
‎că mi-ai ucis mama.
‎Ci că după aia ai dispărut.
‎Nu…
‎Nu mi-ai fost alături, Scott. ‎N-ai sunat, nu m-ai vizitat.
‎N-ai… vorbit despre asta.
‎Nu m-ai alinat.
‎Ai dreptate. ‎Fiindcă atunci când mă uitam la tine…
‎o vedeam pe ea.
‎Și durea ca naiba.
‎Durea ca naiba.
‎Iar când am încercat ‎să mă apropii de tine, tu…
‎Păreai că nu mă vrei în preajmă, ‎așa că am stat la distanță.
‎Poate mai e o șansă să…
‎Ce?
‎Nu știu.
‎Ai putea merge la facultate.
‎O să avem bani. ‎Pot să deschid un restaurant.
‎O furgonetă cu mâncare.
‎Să ne trăim viața.
‎Mă gândeam…
‎Mă gândeam să fac ‎sandvișuri cu brânză artizanale.
‎Sandvișuri cu brânză artizanale?
‎Da, ce zici?
‎Da.
‎Nu știu. E o idee frumoasă, dar…
‎Te-am urât atâta vreme, ‎că nu pot să-mi schimb atitudinea brusc.
‎Îmi pare rău.
‎- A sunat mai urât decât intenționam. ‎- Nu-i nimic.
‎Nu, te înțeleg.
‎Hai să ne facem treaba!
‎Ay, su puta madre!
‎Guz!
‎Am omorât mireasa.
‎- Am împușcat-o de trei ori. ‎- De patru ori.
‎Patru.
‎Să mai zici că nu sunt bun de ucis zombi, ‎dle Vanderohe!
‎Scuze, domnule! Bine.
‎În regulă.
‎Bine.
‎Götterdämmerung.
‎Mă așteptai aici, în întuneric.
‎Ce frumos ești! Vedeți?
‎Uite! Altă echipă ‎de jefuitori de morminte.
‎Au încercat să taie ușa.
‎Ce prostie!
‎Schelete fraiere ce sunteți!
‎Nu.
‎Nu. N-au făcut ‎decât să strice cititorul de carduri.
‎E altă echipă sau suntem noi, Dieter?
‎Gândește-te. Noi!
‎Uită-te la ei. Noi suntem. ‎Din altă linie temporală.
‎Și suntem prinși…
‎într-o buclă infinită
‎în care luptăm și murim…
‎luptăm și murim, iar Tanaka…
‎e păpușarul.
‎Diavol. Dumnezeu.
‎Noi doi, Guz și restul echipei
‎suntem pioni într-un joc pervers,
‎în care destinul nostru e ‎să eșuăm iar și iar.
‎În sfârșit…
‎într-o dezvăluire șocantă și ironică…
‎totul o ia de la capăt.
‎Tare!
‎Incredibil!
‎Uite!
‎Acolo e primul detonator cu presiune.
‎E o capcană, credeți-mă.
‎Dacă am găsi ceva care să o detoneze…
‎- Acolo. ‎- Văd.
‎Apropo, îmi place părul tău.
‎Mulțumesc.
‎Doamne!
‎Nu! Doamne!
‎Bună, scumpo!
‎Te-am prins.
‎- Ești bine? ‎- Da.
‎Da.
‎Baftă!
‎Bună, frumoaso!
‎Bine. Calmează-te!
‎Bine. Da.
‎Nu.
‎Nu!
‎Ce faci?
‎Ai spus ‎că-ți trebuie o fiolă din sângele ei.
‎Lasă sângele!
‎Știi cât valorează o căpățână ‎pentru șeful meu, pentru guvern?
‎Dacă ajunge la cine trebuie, ‎o să poată face mai mulți.
‎O să aibă propria armată de zombi. ‎Armă de distrugere în masă.
‎Nu asta am stabilit.
‎Îți vrei banii sau nu?
‎Așa credeam.
‎Așa că ține-ți gura.
‎Trebuie să plecăm.
‎De ce? O s-o caute ‎dacă nu contactează baza prin stație?
‎Sigur i-au auzit strigătul de moarte.
‎Când o să găsească trupul, ‎înțelegerea pică.
‎Și ce o să facă?
‎Nu știu.
‎Așa mai merge.
‎Fugi!
‎Haide! Așa.
‎Hai, prostule!
‎N-am nimic.
‎Totul e în regulă.
‎De unde îi iei?
‎Cine are o mână fierbinte?
‎Poftim! Poți s-o guști.
‎Hai, ia-o!
‎Fii atent, Guz!
‎Vezi, Dit?
‎- Nu carnea aia îi atrage, ci căldura. ‎- Bine.
‎Capcana ar trebui să se declanșeze ‎chiar… acum.
‎Asta e tot?
‎Ce înfricoșător…
‎Scheisse!
‎Băga-mi-aș!
‎Parcă a spus că nu sunt letale.
‎- E ilegal, nu? ‎- Drăguțul de Tanaka.
‎Nu glumea.
‎Asta a fost tot? Acum e în siguranță?
‎Cred că da.
‎Bine. Probabil că acum e în regulă.
‎Mult succes!
‎Hai, Guz! Abia începeam să ne distrăm.
‎Da.
‎Da!
‎Haide!
‎Da!
‎Porcărie infectă! Băga-mi-aș!
‎Te simți bine, Dieter?
‎- Da. ‎- Da?
‎Mă ajuți, dle Vanderohe?
‎- Sigur că da. ‎- Mulțumesc.
‎Unu, doi, trei.
‎Dacă pot să-l deschid…
‎o să însemne distrugere sau reînnoire.
‎Moarte… sau renaștere.
‎Profund, frate! Dar îmi place.
‎Decizia s-a tot amânat, ‎dar președintele a cedat
‎presiunilor de a devansa data bombardării.
‎E o schimbare, după ce anterior
‎a spus că lansarea bombei ‎pe 4 Iulie ar fi:
‎„Tare, cele mai spectaculoase artificii.”
‎Și, citez: „Chiar patriotic, ‎dacă stați să vă gândiți.”
‎De teamă că furia grupurilor umanitare
‎ar putea amâna ‎pe termen nedefinit lansarea bombei,
‎administrația a luat decizia dramatică
‎de a nu o amâna, ‎ba chiar de a o devansa cu 24 de ore.
‎Ce dracu'?
‎Atacul va avea loc diseară, la apus.
‎Maica Domnului!
‎Nu pot să cred!
‎Ce?
‎Aflați mai multe de la noi.
‎- Alte știri… ‎- E o nebunie.
‎…Societatea Imitatorilor lui Elvis…
‎- Oare puștiul a deschis seiful? ‎- Mai bine ne cărăm.
‎Peters!
‎Da.
‎Avem o problemă. Au devansat atacul.
‎Ce bine! Mă bucur că lansează ‎bomba nucleară mai devreme.
‎Eram nerăbdătoare.
‎În 90 de minute, totul se face scrum.
‎La tine cum merge?
‎Bine. Am găsit o piscină.
‎Mă bronzam.
‎Trebuie să fiu peste tot la fel. ‎Știi ce zic?
‎Acolo cum merge?
‎Ați deschis seiful?
‎Merge mai lent decât ne așteptam, dar…
‎Mai e puțin.
‎Bine. Îl spăl și-l ceruiesc. Grăbiți-vă!
‎Vă aștept. Totul e gata.
‎Ce porcărie!
‎Dieter, cum merge cu seiful?
‎Scheisse!
‎Scott, lucrează.
‎Vezi cele patru încuietori? ‎Știi ce-i asta?
‎- Nu. ‎- Sigur că nu.
‎E un mecanism rotativ ‎de selecție aleatorie. Nu, dle Vanderohe?
‎- Corect. ‎- Da.
‎Dle Degete-cârnați…
‎M-ai făcut să greșesc, ‎așa că acum o luăm de la zero.
‎Dacă mai greșesc o dată, ‎se blochează de tot.
‎Înțelegi? Permanent.
‎Cât durează să-l deschizi?
‎Bine.
‎- Treizeci de minute. ‎- Bine.
‎Treizeci de minute de liniște.
‎- S-a făcut. ‎- Silencio.
‎De liniște. Bine?
‎Dle Vanderohe, poți să-ți convingi echipa ‎să facă liniște?
‎Trebuie să mă concentrez. Mulțumesc.
‎Treizeci de minute nu e rău. Nu-i așa?
‎Bomba nucleară explodează ‎peste 80 de minute.
‎Mai avem o oră să ajungem la elicopter ‎și să plecăm.
‎- Avem destul timp. ‎- Destul.
‎- Ce altă variantă avem? ‎- Să fugim la marginea orașului?
‎Nu cred că am scăpa.
‎N-avem nevoie de alternative. ‎Avem încredere în el.
‎- Da. ‎- Poate s-o facă.
‎Cu siguranță.
‎Nu, Van?
‎Da. Se descurcă.
‎- Dieter poate s-o facă. ‎- Căcat!
‎Cred că e scara de incendiu.
‎Da, mă duc eu.
‎Așa o fi intrat ultima echipă. ‎Și așa au ajuns împiedicații aici.
‎- Îți place soia? ‎- Ce?
‎Soia. Pentru furgoneta mea.
‎Poți să faci orice din soia.
‎Burgeri, cartofi prăjiți, ‎milkshake, cheesecake.
‎Nu știu ce-i asta. ‎Cheesecake cu soia. Nu știu…
‎Cum toată lumea e vegană acum…
‎Oamenii înțeleg ‎că nu sunt în vârful lanțului trofic.
‎Ce zici?
‎Da, e în regulă.
‎- Da. ‎- Mai gândește-te.
‎E totul în regulă acolo?
‎Da, suntem în siguranță.
‎Rahat!
‎Haide!
‎- Cât am luat? ‎- Cred că 200.000, pe puțin.
‎- Îți dai seama ce e în seif! ‎- Ia uite!
‎N-am ținut în viața mea ‎atâția bani în mână.
‎Imediat ce se deschide ușa, asta o să fie… ‎hârtie igienică.
‎- Îi iau eu, dacă nu-i vrei. ‎- Nu, e în regulă.
‎- Ești sigur? ‎- Da.
‎Doamne!
‎Am…
‎Am reușit.
‎Poftim? Ai reușit?
‎Pe bune?
‎A reușit.
‎Mai trebuie doar să învârtim roata.
‎Era inevitabil să câștigăm.
‎Dle Vanderohe, îmi faci onoarea?
‎Bine, haide!
‎Încă 20 de minute până se alege praful.
‎- Să împachetăm și să ne cărăm. ‎- Da.
‎Vanny, la ce te gândești, amice?
‎La lucruri bune, Scott.
‎La lucruri bune.
‎Dle Vanderohe!
‎Hai, Guz! Să-i luăm!
‎Ca pe vremuri, nu?
‎Nu ca pe vremuri, dar tot o nebunie e.
‎Da.
‎Ce e?
‎Nu știu, Scott.
‎Mie poți să-mi spui. Ce e?
‎- Crezi? ‎- Da.
‎Ești foarte prost. Știai?
‎Ce-mi scapă? Suntem mai bogați…
‎N-am venit pentru bani, tâmpitule.
‎Nu mă înțelege greșit, ‎nu refuz milioanele.
‎Dar am venit pentru tine.
‎Credeam că poate fi ceva între noi, ‎dar tu…
‎ai plecat.
‎Iar, când te-am revăzut, ‎mi-a trezit sentimentele.
‎Nu că te-aș fi așteptat. N-am făcut-o.
‎Sunt fericită.
‎Sunt bine.
‎Dar m-am gândit că poate…
‎Credeam că am stricat tot, ‎pentru totdeauna.
‎Nimic nu e pentru totdeauna.
‎Îmi dau seama că am greșit în toate.
‎Cu noi doi, cu Kate.
‎Ai văzut-o pe Kate?
‎Kate?
‎- Kate e acolo? ‎- Nu.
‎- Kate! ‎- Unde naiba s-a dus?
‎Kate?
‎Kate!
‎Fir-ar al naibii! Știu unde s-a dus.
‎Scott, ascultă-mă! Hai să ne gândim.
‎- Să-i așteptăm pe ceilalți. ‎- La ce să mă gândesc?
‎Știu unde s-a dus. ‎E fiica mea. O aduc înapoi.
‎- Vin cu tine. ‎- Ba nu.
‎Nu te las să ieși singur.
‎Mulțumesc.
‎Pe aici!
‎Haide!
‎Hai!
‎- Ce zici? ‎- Banii.
‎Banii. Bine.
‎Guzman, acoperă colțul ăsta!
‎Băga-mi-aș!
‎Hai, Dieter! Vino!
‎Nu!
‎Ce faci?
‎Martin, dă-ne drumul!
‎Doamne, te-am prostit de două ori. ‎Nu te înveți minte.
‎Lui Tanaka i se rupe de bani.
‎Ce am în sac e de zece ori mai valoros ‎decât ce-i în seif.
‎O s-o omor pe proasta aia,
‎dacă tot a reparat elicopterul, și mă car.
‎Au revoir!
‎- Imbecilo! ‎- Dă-ne drumul!
‎Băga-mi-aș!
‎Nu!
‎Explodează!
‎Bună!
‎Mai ești aici?
‎Haide!
‎Fir-ar al dracului!
‎Trei.
‎Fugim la lift. Mergem pe acoperiș. ‎Nu ne oprim pentru nimic.
‎Fugiți!
‎Băga-mi-aș!
‎Haide!
‎Vino!
‎Hai!
‎Da!
‎Hai!
‎Peters! Ce naiba?
‎Am nevoie de 30 de secunde.
‎- Ce naiba e asta? ‎- Capul reginei lui.
‎Martin a spus ‎că golește tabăra dacă-l ajut.
‎Dacă nu spun nimic.
‎Mincinosul!
‎Hai, fir-ar al dracului!
‎Haide!
‎Știu ce fac. Pleacă!
‎O să-l țin pe loc. Du-te!
‎Fugi!
‎Exact, jigodie.
‎Dacă faci un pas, îi găuresc căpățâna.
‎Mai rău decât e.
‎Ce facem?
‎Plecați!
‎Haide!
‎Fir-ar al naibii!
‎Scott, era un zombi cu mantie?
‎Tu pilotează!
‎Unde sunt banii?
‎Nu i-am luat.
‎Dar, Peters, Kate e la Olympus. ‎Mergem după ea.
‎Cât timp mai avem?
‎- Cam nouă minute. ‎- La dracu'!
‎Nenorocitule! Dacă facem asta…
‎ar fi bine s-o găsești.
‎Doamne!
‎- Kate? ‎- Geeta.
‎- Kate. ‎- Te-am găsit. Trăiești.
‎- Dumnezeule, Kate! ‎- Doamne!
‎Te-ai întors după mine.
‎Peters.
‎Să nu mă păcălești.
‎Du-te!
‎- Ești mușcată? ‎- Nu.
‎- Tu ești mușcată? ‎- Încă n-a ajuns la noi.
‎Trebuie să plecăm imediat. Veniți!
‎Bine.
‎Kate?
‎Kate! Doamne!
‎Băga-mi-aș!
‎Sadie!
‎Kate!
‎Kate, hai!
‎Vino!
‎Kate!
‎La naiba!
‎Kate!
‎Hai!
‎Ne-a părăsit.
‎Fir-ar al dracului! Ne-a părăsit.
‎Stați! Auziți?
‎Știu. Când mă gândeam dacă să te părăsesc ‎și să-mi salvez pielea,
‎m-am trezit că am conștiință.
‎E epuizant.
‎Urcați! Să mergem!
‎- Hai! ‎- Sfinte Sisoe!
‎Țineți-vă!
‎Nu!
‎ȘTIRI DE ULTIMĂ ORĂ ‎EXPLOZIA NUCLEARĂ DISTRUGE LAS VEGASUL
‎Tată?
‎Tată, am scăpat.
‎În regulă.
‎Slavă Domnului că ești teafără!
‎Nu-i grav.
‎E în regulă. Nu e adâncă…
‎Nu-i nevoie să spui asta.
‎Nu face asta.
‎Știu ce înseamnă.
‎Nu!
‎- Ascultă! ‎- Nu.
‎M-am gândit.
‎M-am gândit mult, Kate.
‎Vreau să fac rulouri cu homar.
‎Pentru furgoneta cu mâncare.
‎Da.
‎Rulouri cu homar la Scott.
‎Cui nu-i plac rulourile cu homar, nu?
‎Da.
‎Cui nu-i plac rulourile cu homar?
‎Am ceva pentru tine.
‎Poftim!
‎Știu că nu sunt milioane, dar…
‎îți ajung ca să-i scoți ‎pe copiii Geetei din tabără.
‎Ia-i tu!
‎Îndreaptă lucrurile.
‎Bine.
‎Sunt tare mândru de tine.
‎Te iubesc, Kate!
‎Iartă-mă că am fugit.
‎Sunt un laș.
‎Nu ești laș.
‎Nu știu pe nimeni mai curajos.
‎Te iubesc atât de mult!
‎Îmi pare rău.
‎- Da? ‎- Vreau să mă uit la tine.
‎Tată.
‎Îmi pare rău.
‎BUN VENIT ÎN UTAH
‎Vreau să închiriez ‎avionul acela gri cu negru.
‎Îmi pare rău. ‎Din păcate, e un avion privat.
‎Nu pot să vi-l închiriez.
‎Să văd ce pot aranja.
‎- Poftă bună! ‎- Excelent!
‎Sincer, cum puteți face așa ceva ‎în bucătăria aia micuță? Parcă e magie.
‎Voilà!
‎Să ținem un toast.
‎Nu putem. Lucrăm.
‎Nu. Doar un…
‎Un pahar, un toast. M-ați face fericit.
‎Ar însemna mult.
‎- De ce nu? Haide! ‎- Așa vă vreau.
‎O să-l citez pe mărețul Joseph Campbell:
‎„Doar coborând în abis…
‎recuperăm comorile vieții.
‎Acolo unde te împiedici ‎se găsește comoara.”
‎Pentru ironia necunoscutului!
‎- Până la fund! ‎- Noroc!
‎Noroc!
‎E bună.
‎Bine… Așază-te!
‎Așa. În regulă.
‎Ia astea.
‎- Scuze! Mi-e rușine. ‎- Nu-i nimic.
‎N-am nimic.
‎Nu arăți prea bine.
‎- A fost o zi lungă. ‎- Ești rece. O să-l anunț pe căpitan.
‎Nu, mă duc la toaletă ‎să-mi dau cu apă pe față, și-mi revin.
‎- Bine. Hai! ‎- Bine.
‎- Ridică-te! ‎- Mulțumesc.
‎- Intră! ‎- Aici e?
‎- Da. Acolo. ‎- Bine.
‎- Sigur te simți bine? ‎- Da.
‎- Sunt bine. ‎- În regulă.
‎Haide!
‎Bună seara, vă vorbește căpitanul. ‎Începem coborârea către Ciudad de Mexico.
‎Vă rog să luați loc ‎și să vă fixați centura de siguranță.
‎Ora locală e 21.30,
‎temperatura e de 19 grade.
‎Mulțumim că ne-ați ales.
‎Băga-mi-aș!
‎Subtitrarea: Robert Ciubotaru