Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hall engem valaki?
Bár most már nem számít.
A hozzászólások megmaradnak.
Mindenki, akit érint ez az utolsó üzenet, rám fog figyelni.
Senki sincs az épületben.
Senki sem dolgozik. Mindenkit hazaküldtek.
Engem ért a megtiszteltetés, hogy felvegyem az utolsó üzenetet.
Engem, egy egyszerű gondnokot.
A hatóságok rendkívüli állapotot rendeltek el,
és kénytelenek voltunk ebben élni az elmúlt 30 évben.
A meteor pár másodperc múlva becsapódik.
A közszolgáltatók leálltak. Mintha valaha is dolgoztak volna.
Hamarosan a rádió- és TV-műsor szolgáltatás is leáll.
Lehetnek az áram- és a vízellátással kapcsolatos problémák.
A vonatok és a repülőgépek is leálltak,
de ez a koronavírus kezdete óta így van.
Nem kell aggódni a pénz vagy az élelem miatt.
Békében halhatnak meg... Amúgy sem menthet meg minket senki.
ASTERRARIUM
Fáradj be!
Hagyd a cipőt. Nem lesz büdös.
Anyácska, nézd! Megfoltoztad a zoknit?
A pótolhatatlan szetted. Érettségi, esküvő, temetés.
Istenem, kezdődik...
Honnan ástad elő a nagyapádat?
Felvágtad a zsebeit? Emlékszel az esküvőre?
Andrej!
Pénzt adtak neki, a zsebeit pedig befoltozták.
Elkezdte az alsógatyájába dugdosni a pénzt.
Elég legyen!
A boltos, Tánya keze két hétig bűzlött,
a bolti kolbász pedig tele volt papa fanszőrével.
Legalább egyszer tudnál normális ember módjára beszélni?
Folytasd! Halljuk a sztorit.
Ott ültem és arra gondoltam...
Konzervek.
Savanyúság.
Hoztam egy jelzőpisztolyt is.
Kilőhetnénk egy jelzőrakétát, mit gondoltok?
Gondoltam,
csinálhatnánk együtt. Értitek?
Kérsz egy italt?
Jeget is kérsz? Vagy csak egy kortyocskát gurítasz le?
Egész nap ilyen volt.
Van egy ötletem.
- Ölelj meg, anyácska! - Miért tenném?
- Legalább barátilag. - Eszemben sincs.
- Legalább barátilag. Ülj le! - Nem akarok.
Tartunk húspartit.
Csak mi hárman. Hamburgerpartit.
Mit szóltok?
Mintha fiatalok lennénk.
Én leszek a felső zsemle...
- Te leszel a hús. - Gazember!
Elég már! Fejezd be!
Mi a baj, Nágya? Egy hármas hamburger.
- Az ég szerelmére, hagyd abba! - Már úgyis lefeküdtél vele.
Olyan lenne, mint régen. Nincs különbség.
- Van egy nagy különbség. - Mekkora?
30 év.
Az majdnem tegnap volt. Hány éves voltál 30 éve?
- 23. - Mi változott? Semmi.
Már csak a köldöke érhet a melléhez.
A miénk pedig a herénket veri.
Te nem vagy normális!
- Egy vén perverz vagy! - Bolond vagyok. Komolyan.
Szerinted az egész életemet elbaltáztam? Ez a... hogy is hívják...
Aki a... Mása! Az összes kurva nála lógott.
- Mi a vezetékneve? Akin? Igen! - Arisztova?
Igen!
Na, szóval. Folytatom. Tehát... Mása Arisztova felhív:
"Andrej, gyere át!"
Ismersz. Vittem egy üveg erős bort, óvszert,
különbözőféléket:
recés felszínűt, olyat is, ami világít a sötétben.
Tele volt a zsebem velük. Elindulok.
Erre... látom, hogy hívsz. Hívsz!
"Gyere át, beszélnünk kell!"
És ott állok, mint egy seggfej, és azon agyalok:
épp kefélni invitál egy fájdalmasan dögös pipi,
erre felhívsz, hogy a kibaszott nyomorúságodat ecseteld.
- Emlékszel erre? - Nem. Elég ebből.
Zsdanyov, egy dolgot nem értek: melyik börtönben voltál?
Miért?
A hangod magasabb, mint régen.
Ugyanolyan.
Jól van. Mindenki a saját rögös útját járja.
- És végül mit választottál? - Semmit. Tényleg.
Téged választottalak.
És Kolja lelőtte magát.
Hazajött, ivott egyet, belebújt az ünnepi uniformisába.
Nem olyan volt, mint a nagyapjáé. Kitűzte a rendőrségi kitüntetéseit,
a Donyec-medencéért, a Szíriáért kapott plecsnijeit.
"Egy pillanat, apa", mondta.
"Miért kellene szenvedned? Végül mind meghalunk. Gyere ide".
Aztán lelőtte magát. Bumm!
Ne bassz!
Zsdanyov!
Részvétem!
- Mi az? - Teríts meg!
- Mi az? - Mi van, ha Viktor és Pável is...
Hallgass! A gyerekeink nem olyan szarcsimbókok, mint Kolja.
Sajnálom, Zsdanyov, de a fiad szarcsimbók volt.
- Elgázolta a kutyámat. - Ez nem igaz.
Akkor ki tette?
Magát gázolta el, aztán a belsőségeit a fiad kocsijának abroncsára kente?!
Az egész ház utálta a kutyádat. Miután megdöglött,
biztonságban kimehettünk. Nem volt százas a blöki.
Te sem voltál az. Az én Polkanom csak emberekre ugatott.
Tessék. Ezt tette velem az "ugatása".
A fene se tudja, ki harapott meg! A fasz tudja...
Talán a ribancaid voltak hevesebbek.
Én sem kedveltem a te Polkanodat.
A gazda olyan, mint a kutyája.
Talán meg kéne látogatnod a kibaszott őrült fiát.
A fiam normális volt.
Talán az volt. De aztán átbaszták.
Az élet felkente az abroncsaira, mint az én Polkanomat.
- Rohadj meg! - Hová mész?
Minél messzebb tőled! Rohadék!
Rohadék? Rohadék vagyok?
- Elég legyen! - Rohadéknak nevezett!
Te pedig egy kutyához hasonlítottad a fiát!
- Zsdanyov! - Mi van?
Mi van?
Nem dühből mondtam. Tényleg így gondolom.
- A fia kenőpénzt fogadott el? - Hát... igen.
Amikor lebuktál a közúti járőrös átveréseddel és négy évet kaptál,
segített neked?
Nem.
- És ma meg akart ölni? - Igen, elbújt.
És azt várod, azt mondjam, milyen nagyszerű fiú,
és emellett becsületes rendőr is?
Hát... Nem.
- Béke... - Hová mész?
Sétálni.
Jöjj!
Tárt karokkal és nyitott szívvel várlak!
Csak gyere!
Andrej,
egyértelmű, hogy már nem élünk sokáig.
De nagyon sajnálom, hogy még egy közös ital sem fért bele.
Hogy koccintsunk. Barátokként.
A mondás szerint ha valaki nem iszik vagy dohányzik,
a többiekben felmerül, hogy egy rohadék az illető.
- Szerintem Sztálin mondta ezt. - Csehov.
Mi az?
Zsdanyov, mondd!
Láttál már valaha vécépapír-gurigát?
Fehér, puha.
Lehúzható.
Ez, kérlek,
ez az egyetlen jó dolog az életedben.
És azt hiszem,
hamarosan ezt is bemocskolom.
Kótyagos a fejem.
Nem bírom tovább.
Pompás!
Hát... ez a legjobb!
Te idióta bunkó! Gazember!
Csak az időmet vesztegetem!
Mi ez a szar?! Most jól figyelj rám!
Középszerű vagy!
Nézd! Nézd meg! Hát nem gyönyörű! Nézd!
Tessék! Hadd segítsek! Nesze, az imádott ecseted!
Három és fél óra! A rohadt életbe! Időpazarlás voltál, nem több!
Csak az időmet vesztegetem rád! Ez egyszerűen... őrület!
Az agyam eldobom attól,
hogy milyen tehetségtelen és értéktelen egy senkiházi vagy!
Nézd ezt a csinibabát! Gondolkodj el, te barom! Kibaszott Einstein!
Itt van a múzsád!
Istenem...
Mojszé,
van egy cigid?
Kopj le! Húzz innen!
Figyelj...
Én...
Nagyon sajnálom.
Nincs...
Nincs más, akihez mehetnék.
Volt egy fiam. Nem számít, milyen volt... Még ha nem is az enyém volt.
A fiad állandóan itt lógott. Elgázolta a kutyámat.
Mi van veled? Mit jössz folyton azzal a szukával?
- Kan volt! - Leszarom!
Nem a fiam gázolta el a kutyádat!
Lehet, hogy időnként ugatott, de sose kente a belét autókerekekre!
- Elég legyen! - Majd én eldöntöm, mikor elég.
Mi az már? Most már parancsolgatsz? Te szarsz, de nekem kell szagolnom?
Ne próbálj nekem itt okoskodni! Az én házamban vagy!
Ennyi.
Nem bírom tovább.
Sajnálom, Istenem!
Kérlek, Istenem! Könyörgöm!
Kérlek, jöjjenek ma vissza.
Könyörgöm,
jöjjenek ma vissza.
Viktor és Pável.
- Nem hall téged. - Ó, Istenem!
A teremtés, az emberi lét hamarosan véget ér.
Most minden perc a bűnbánatra kell.
Ideje kinyitni a lelkünket és beengedni.
Ideje abbahagyni a hazudozást.
Te vagy Anna, ugye?
Andrej felesége, Krusztálból. Azé az istenkáromló és obszcén emberé.
Gyerünk! Bánd meg a bűneid!
Nagyon rossz anya vagyok.
Csak a fiaimat szeretem.
Ez természetes.
A gyerekeink felnőnek és elhagynak minket.
Mindig a legfiatalabb hagyja a legmélyebb sebet.
- Még valami? - Igen.
Andrej.
Mintha megszállta volna az ördög.
És az a telefon...
Jutalékot kaptam utána, és akárhányszor a rendelésemről kérdezek,
elküld "önmagammal szaporodni".
- Sajnálom. - Ne aggódj! Nem tehetsz róla.
Csak hát a férfiak... A férfiak egoisták.
Mint a gyerekek. A telefon pedig gonosz dolog. Ördögtől való!
Anna! Sajnálom, Anna!
Még Arisztovához sem mentél el!
Emlékszem arra a napra.
Elmentem hozzá. Tudod, minek nevezett téged?
Gyávának!
Gyávának, aki képtelen felelősséget vállalni a szavaiért!
- És impotensnek! - Takarodj innen!
Húzz innen a picsába, te tripperes balfasz!
Honnan tudom? Tudom, és kész.
Ha az ember felmegy az internetre, ez az első hír, amit meglát.
Az egész internet a rohadó farkadtól hangos.
Még a Wikipédia is ettől zeng. Négy akadémikus is beírt. Zsdanyov.
Tripper. Felesége, Nágya elhagyta. Családi kudarc Oroszországban.
A fia, Kolja egy szarcsimbók. Mindenki tud a tripperedről.
Még a tévében is benne volt. Zsdanyov és a rohadó farka.
Oldalról úgy fest... lehetetlennek tűnik.
Utána a feleséged, Nágya lelépett. Én tudtam, hogy Mása Arisztova tripperes.
Ezért vettem óvszert.
Tudtad?
És nem mondtál semmit?
Haver...
Ez...
Zsdanyov, kemény vagy,
de a segged puha.
Hideg van.
Megígérték, hogy holnap lesz egy kis forró víz.
Megcsaltál?
Kivel?
Nem tudom. Valakivel.
- Nem. - Mi van Mása Arisztovával?
Emlékszel Nágya Zsdanyovára?
Aki tripperes volt? Ők tették vagy mi?
- Ők. - Látod?
És mit keres egy kép arról a fiatal csajról a mobilodon?
Most töltöttem le a netről.
Olyan, mint te voltál fiatalon. Kitegyek rólad egy fotót?
Igen.
Rólam nincs fényképed?
Van, csak itt jobbak a fényviszonyok.
Tényleg így néztem ki...
fiatalon?
Bizony.
Nem jönnek haza.
Se Viktor, se Pável.
Tudod,
amikor a pocakomban voltak,
éreztem, hogy tényleg ott vannak.
A szerves részemet képezték. Tudod, milyen érzés?
Mintha szeretnél eggyé válni valakivel.
Mint amikor annyira szeretsz valakit, hogy szíved szerint eggyé válnál vele.
Egyszer láttam egy horrorfilmet,
amiben a szerelem hevében egy szerelmes pár megette egymást.
Azt gondoltam, ez csodálatos. Átéreztem, amit tettek.
Én is ezt tettem...
Eggyé váltam velük. Érted?
Bennem voltak, érted?
Igen, igen, igen.
És ennél erősebb...
ennél erősebb szeretetet nem érezhet egy anya, mint amit akkor éreztem.
Értesz engem? Éreztem a hangulatukat.
Éreztem, hogy sírnak és dühösek. Aztán...
felbosszantottak, és elmúlt az érzés. Azt gondoltam...
Azt gondoltam: "Kérlek, ne! Hozd vissza azt az érzést, ahogy volt!"
"Kérlek, hozd vissza őket belém."
Tudod, mire gondoltam, amikor először láttam Pávelt?
"Édes Istenem, ez meg mi?"
"Ez a Pável micsoda egy szörnyszülött!"
- "Hitvány féreg!" - Nem szereted Pávelt?
Nem erről beszélek!
Tudod, milyen boldog voltam,
amikor Viktor bennem volt? De mindig tudtam, hogy ez egyszer véget ér.
Tudtam, hogy ki fogják húzni belőlem.
És az a szeretet véget ér. Emberré fog válni!
Egyáltalán nem akartam fiút! Lányt akartam!
Másodszor is teherbe estél. Én Viktorról beszélek!
Megértem.
- Minek nézel te engem? - Csak megértem.
Te sosem szültél!
Csak egy nő tud igazán szeretni!
És a férfiak... ti...
Mind... Te is...
Faszok vagytok, akiknek szeme van!
Ez igazán ideális!
Hol van az álmod?
Hol van az álmod?!
Te és az anyád egyfolytában azt hajtogattátok:
"Nem iszik!"
"Ez a legfontosabb!" Jobb lenne, ha innál,
mint minden igazi férfi! Bárcsak innál,
de normálisan és csendben dolgoznál! Azt tennéd, amit mondanak.
Hányszor rúgtak ki a kristálygyárból?!
Hányszor kellett elmennem a főnöködhöz, ahhoz a... hogy hívják?
Istenem! Prokopjevhez!
"Kérem, segítsen neki! Kérem! Bármit megtesz, amire utasítja!"
Térdre borultam a fickó előtt! Csak hogy visszavegyenek!
Minden normális embernek van autója
vagy biciklije! És te mit csinálsz? Te mit csináltál?
Mit csinálsz?! Csak ülsz ott!
Talán méztől tocsog a segged?
Mégis mi a fenét csinálsz a garázsodban?
Kérdeztem valamit!
Csak üldögélsz?
Mégis mit művelsz odabent, mi?
Csak forgatod a poharad, mi?
Istenem! Elegem van ebből!
Elegem van ebből!
Ha csak egyszer elmehetnénk valahova együtt! Akárhova!
Szocsiba! Vagy Anapára! Nyaralni!
A rohadt Krím-félszigetre!
Emlékszel, hova mentünk egyszer vakációzni? Tuapszéba!
Egész életemben erről álmodtam!
Hogy végre eljutok külföldre!
Hogy legalább látok valamit a világból!
Még ha csak Moszkvát is! De most itt rohadunk ebben a lyukban!
Zsdanyov, kedveled Ányát?
Gyerünk, vidd el nyugodtan!
Az igazat akartad tudni?
Ha nem hívott volna, te is tripperes lennél.
Így van, baszki!
Horgászni kell a kukac? Áss mélyebbre és olajat találsz!
- Andrej bácsi! Nézd, mit találtam! - Mit?
Hé, Vászja! Elvittek valaha állatkertbe?
Mutatok neked egy elefántot! Ez a bal fül. Ez pedig a jobb.
És most jön az ormány. Érted?
Tanultál táncolni?
Igen.
Mennyi időnk van?
Csak pár óránk.
Pár óránk?
Az egy örökkévalóság.
Miért hagytál el Andrejért?
Azt hittem, örökké együtt leszünk. Addig rá se bagóztál.
- Miért? - Igen.
Mert nem a csillagokat kémlelted, hanem a pohár fenekét.
Mert nem voltak álmaid, nem voltál elszánt.
Gyűlöllek.
Ez mind hazugság!
Ez az egész csak színjáték!
A Nyugat áll a háttérben,
és a mi rothadó demokratikus vezetésünk mesterkedése!
Egy globális méretű,
az egész bolygón átívelő rejtély,
amelynek egyetlen célja
a teljes és totális hatalomátvétel.
Egy velejéig szocialista...
forradalom van kibontakozóban!
Igen!
Megsemmisítjük az emberiség ellenségeit!
Mindet!
Az összes parazitát!
Az összes rohadékot, akiket most még nem is láttok!
Helló, Szofija Vlagyimirovna! Nagyszerű beszéd! Tele szenvedéllyel!
Andrej!
Gyere ide!
Egyáltalán nem nézel rám kedvesen...
Emlékszel, hogy minek hívtál?
Vén picsának. 1987-et írtunk.
1991-ben elbaszott vidrának neveztél!
Hát, nem voltál egy Afrodité!
1995-ben veszett ribancnak tituláltál. Emlékszem!
Aztán 2010-ben, 2015-ben és 2017-ben is annak!
A Nyugdíjreform nem elég mindenkinek!
Ribanc!
Pável! Pása!
Így, ni!
- Gyerünk! - Szabad?
Naná! Gyere! Gyere!
Ott van...
Ez elképesztő!
Hihetetlen!
Gyere szépen!
Tudod, én tényleg szeretni akarok! Nem érzek semmit!
Az égvilágon semmit!
Mesélek valamit. Amikor Andrej legutóbb adott nekem virágot...
Amikor eltemette a kutyáját!
Öt szegfűt adtak neki a boltban.
És csak egy maradt meg.
Nekem adta.
Azt akarom, hogy szeressenek.
Én szeretlek!
Öreg vagyok.
Gyönyörű vagy.
Csúnya vagyok.
Még ez is, itt... Ettől még csinosabb vagy.
- Nem erről beszélek. - Mindig is szerettelek.
Zsdanyov.
Csókolj meg!
Pása!
- Ánya... - Édes kicsikém!
Gyere ide!
Egyél szépen!
Ne félj, Makar, én is félek.
Gyerünk, barátaim!
Mind rejtegetünk valamit a múltunkból.
Mindannyiunkban van elfojtott harag.
Csomók, amik nem hagynak nyugtot nekünk.
De azt hiszem, ideje megszabadulnunk tőlük,
és ha mind halálra vagyunk ítélve, szeretetben ér minket a vég.
Nincs fontosabb a szeretetnél. Az maga a világ.
És be akarom vallani nektek, kedveseim,
hogy szeretlek titeket. Mindannyitokat.
Téged, Anna...
Téged, Pása... És téged, Andrej.
Szeretlek titeket!
Savanyúság. Király.
Kérsz?
- A pillangóhatás. - Micsoda?
Ez az, amikor egy pillangó összecsapja a szárnyait Peruban,
Izlandon pedig kitör az Eyjafjallajokull-vulkán.
Vagy amikor egy nő, nevezzük "anyósnak",
úgy döntött, hogy szerez egy telefont, hogy kérkedjen a szomszédai előtt...
Istenem... Óvatosan a könyökével!
A lánya pedig fogta magát, és felhívott valakit telefonon.
A férfi, akit hívott, óvszert vett, elindult egy csajhoz,
de nem ért oda.
A fickó haverja, aki nem vett óvszert, viszont odament.
Kérlek, ne! Könyörgöm!
Tehát egy anyós 1994-ben beszereltet egy telefont,
és ez 20 éven belül egy ember halálához vezet!
A telefon hibája, hogy a fickó élete tönkrement.
Egyetlen telefonhívásé.
Ki hívott kit?
Nézd meg! És azt mondta, megfoltoztad a zokniját!
Azt akarod mondani, hogy minden a nő hibája.
Az ember már senkinek nem hihet!
A nőé, aki beszereltette a telefont?
Amiatt szereltette be,
akit el akart érni telefonon.
Egyébként hoztam tortát. Magam csináltam. Megnézzük?
Tudod, a torta, a taxi, ez mind átmeneti.
El az útból!
Kotródj!
- Mi bajod van, "amigo"? - Buenos días!
Rosszak az utaink.
Ahogy a torták...
Néha az emberek sem érnek célba egy darabban.
Ez expresszionizmus.
Nem! Ez posztexpresszionizmus.
- Mi van veled? Nincs semmi baj. - Aha.
Nagyon örülök, hogy eljöttél.
A belső számít, nem a forma.
Pása, mikor láttad utoljára Viktort?
Ugyanabban a városban éltek. Testvérek vagytok.
Úgy csináljuk, mint ő.
Mit csinálsz? Viktor hamarosan eljön.
Viktor eljön, asztalhoz ülünk és falatozunk egy nagyot.
Mondtam, hogy nem jön.
De igen! Pávelnek nem kellett volna idejönnie, de megtette! Pása!
- Pása? - Igen?
A munka miatt találkoztok ilyen ritkán?
Igen, anya. Munka. Jelzálog és autóhitel.
Fizetéstől fizetésig élek.
Viktor segített kifizetni a telefonhiteledet.
Anna néni, kaphatnék egy kis vizet?
Menj, öltözz át!
Idd meg! Pása, ülj asztalhoz!
Köszönöm!
Hozd ide a piros pulóverem. Ott van a kanapén.
Anya, apa...
Meg akartam köszönni.
Köszönöm, hogy felneveltetek minket.
Hogy tanulhattunk, hogy sosem fáztunk, hogy szerettetek minket.
Sajnálom, hogy az elmúlt éveket Moszkvában töltöttem, és nem veletek.
9 év, 4 hónap és 17 nap.
Apa, ott akartam felépíteni a saját otthonomat.
Az öregeidnek is lesz ott szoba?
Azt akartam, hogy a gyerekeim jobban éljenek, mint ahogy mi éltünk.
Miben szenvedtetek hiányt? Mindenünket odaadtuk nektek anyáddal.
Nem erről beszélek, apa! Azt mondom, hogy ti szűkölködtetek,
hogy mi normálisan éljünk. Én jobbat akarok a gyerekeimnek,
és még jobbat az ő gyerekeiknek.
Hülye vagy, fiam.
Magasról szartál a szüleidre. Leléptél. Így háláltad meg.
És Viktor nem egy kibaszott idióta? Viktor nem hülye?
Viktor nem hagyott titeket magatokra?! Hol van a Viktorotok?
Talán ő majd összeszereli az asztalotokat?! Viktor! Viktor!
Mit ártott neked az öcséd?!
Viktor még itt is itt van! Pont itt. Minket néz.
Fejezd be!
Add vissza az érmeket!
- Nézd! Viktor ballagása! - Elég!
- Hol vannak a kazettáim? - Elég!
Itt vannak a könyvei!
- És hol van a Pókemberem, anya? - Elég!
Szóval ez a helyzet, Zsdanyov...
Felhívtam a Viktorodat. Felajánlottam neki, hogy jöjjön el hozzád.
Tudod, mit mondott? "Miért?"
Ánya, add ide a fegyvert. Kezdelek érteni.
Ez nem szeretet.
Ez csak valami eszelős...
Sürgősségi Minisztérium. "Ne parkoljanak fák alá!"
Vissza kell hoznunk Pávelt.
Kilenc év! Ebben a faluban kellett volna megrohadnom?
Pável egy szarházi és lelépett. Viktor jó gyerek és elment.
A tortám egy moslék. Minden szar.
Mi van? Kibaszott buznyák! Mindjárt feldugom az indexedet!
Viktor?
A rohadt életbe!
- Andrej! - Mi van?
Gyere ide!
Nem látod? Kilyukadt a kereke. Mit akarsz?
Itt csókoltál meg először. Emlékszel?
Istenem, mivé váltunk?
- Mi lett belőlünk? - Ann...
Kérlek, bocsáss meg.
- Bocsáss meg. - Ann... Ne mondd ezt.
Bocsáss meg mindenért. Tényleg szeretlek.
Nincs mit megbocsátani. Tényleg.
Mindennap gondoltam rád. Beszippant minket.
A megszokás.
Nem, a haladás.
De én az iszapról beszélek. Beszippant minket.
Anya! Apa!
Ilyen mókásak a szüleink.
El kell mondanom valamit.
Nézd csak!
Ez meg ki?
Ő a pasim, Pável. Az emberem.
Vagyis...
- Buzi vagy? - Nem. Igen.
Nem egészen. Pável, meleg vagyok.
Buzi.
Meleg.
Örülök, hogy először neked mondtam el.
Őszinte akartam lenni.
Igazából ezért nem akartam veled lógni Moszkvában.
Van kocsid. Azt hittem, a taxiddal jössz ide.
Taxisnak lenni átmeneti dolog. De buzinak lenni örökre szól.
Klassz kis torta.
Tényleg az. Szép munka.
És mi ez a kanál?
Apa meg akarta enni az üstököst.
Értem. Figyelj, Pável...
Köszönöm, tényleg.
Igazán megható, hogy nem vagy mérges.
Ugyan már! Én sem vagyok szent!
Te is...
Nem...
Nem.
Amikor idejöttem...
Dolgozol?
Igen.
120.
Volt egy fickó, a felesége és a gyereke...
Felemésztett a dolog, érted?
Most már jobban érzem magam.
Hallod ezt? Jönnek.
Igen, de ne szólj nekik rólam. Majd én elmondom nekik, jó?
Figyelj, leszarom. Azt mondasz el nekik, amit akarsz.
Szerintem apa meghallgat majd.
- Gondolod? - Hát, Zsdanyovot is végighallgatta.
- Viktor! Viktor! - Szia, anya.
Hát itt vagy.
A halál kellett ahhoz, hogy eljöjj.
Azt akarom mondani,
hogy köszönöm.
Szeretném megköszönni.
Köszönöm!
Köszönöm, hogy eljöttetek.
Annyira örülök...
Sőt, boldog vagyok. Annyira boldog vagyok. Köszönöm, hogy itt vagytok.
Mesélj a moszkvai életedről.
Jó. Megvagyok.
Pável hívott. Hívott, hogy jöjjek vele haza,
de csak most tudtam eljönni.
Azt hittem, a tanács mindenkit feltart majd,
de hazaengedtek, én pedig egyenesen ide jöttem.
Szóval képviselő vagy?
Egy képviselő asszisztense.
Látod? Mondtam, hogy eszes fiú!
Ha annyi pénzt keresel Moszkvában, vidd magaddal a szüleidet!
- Gombát? - Épp azon voltam. Köszönöm, kérek.
Épp azon voltam. Házassági évfordulós meglepetésnek szántam.
Nézzétek, megmutatom.
Látjátok? Hatalmas ház és nagyon klassz. Kinagyítom. Ez az.
Ez az.
A kép nem igazán adja vissza, de 1000-1500 négyzetméteres.
Megerősített üvegtetős.
Ja, amúgy tudjátok, mit akartam mondani?
A fiatok, a kis Viktor buzi.
- Igen. És van egy buzi családja. - Pása...
- És egy buzi kocsija. - Pása...
És ez a ház, apa, meleg.
Van egy pasija. Mutasd meg nekik azt a dagadt köcsögöt.
A bajuszos szeretődet, akivel kúrsz. Nem, komolyan...
Menjetek el abba a buzi házba, és éljetek meleg kvartett módjára!
- Pável, elég volt. - Miből elég?
Az én hibám, hogy pasikkal kúr?
Nem tudom, ki dug kit, de mivel egy képviselőnek dolgozol,
nyilván ő a férfi a kapcsolatban. Ez a hierarchia...
Fogd be!
Inkább örülhetnél, hogy az öcséd ilyen sokra vitte! Ne irigykedj!
Irigykedem? Mit irigyelnék, apa? Hogy rendszeresen seggbe kúrják?
Ha akarod, én is kirakhatom a hátsóm. Legyek én is langyi?
- Hagyd abba, Pável! - Mit hagyjak abba?
Én a saját két kezemmel építettem fel az életem!
Ez itt a seggét használta, hogy vigye valamire Moszkvában.
Ne merj kiabálni anyáddal!
- Anyád egy szent! - Nyugodj meg, apa! Apa!
- Pipik itt nem beszélhetnek. - Nem vagyok pipi!
Békességet az otthonotokban!
Azt hittem, hogy még van időm mindenkit személyesen felkeresni,
akit életem során megsértettem,
aki valaha is felzaklatott,
hogy bocsánatot kérjek, hogy megbánjam a bűneimet,
hogy megbocsássak.
Anna bűnbánóan jött el.
Még mindig látni a bűnbánatot az arcán.
Megbocsátok.
A pénz...
A jutalékért adtam.
De jobb lenne, ha te is bűnbánatot gyakorolnál.
Atyám, elég a prédikálásból. Az élet rövid.
Bemutatom a feleségemet, Annát.
A helyi kurva...
ugyanakkor egy imádkozó sáska is,
show-girl, a horgolás mestere,
és az "ötvenen felüliek klubja" vezetője.
A fiam, Pável. Egy idióta.
Boldog jelzálog-tulajdonos, tökig hitelben.
A seggéből kezek lógnak. Ócska pék.
Ő csinálta ezt az ocsmány tortát. Az ő kreálmánya.
Ő pedig a mi büszkeségünk és örömünk: Valentyina Andrejevna.
Az Állami Tanács egyik képviselőjének asszisztense.
- Buzi? - Meleg.
És a folyók vörössé válnak, akár a vér. Kezdődik.
Egyiptom csapásai.
Uram irgalmazz...
Urunk, Jézus Krisztus, az élő Isten Fia...
Anya!
Ne járasd le magad. Azt hiszem, most ölted meg Mojszét.
Vigyétek Zsdanyovhoz!
Apa... Lányt akartál. Hát kaptál egyet.
Tényleg meleg vagy?
- Tényleg. - Teljesen?
Teljesen.
A tanács törvényeit "hátsó munkaállomásokon" viszik át.
"Izergil anyó". Negyedik fejezet.
Az igazak útja... Ribanc!
S bocsátom haragomat reád!
Ébredjetek már fel!
Holnapra már halott leszek. Ahogy ti is.
Holnapra minden semmivé válik.
El akartam mondani az igazat. Őszinte akartam lenni az utolsó órákban.
Leszarom, mi történt itt. Nem érdekel, hogy megölted Zsdanyovot.
Moszkvában is ilyen nagy a szád?
Egyáltalán nem zavar, hogy Pável egy egész családot megölt egy autóért?
A taxis fiad kiirtott egy családot az autójukért. Le akart nyűgözni.
Lehet, hogy Viktor meleg,
ami amúgy mostanában már divatos. De te buzi vagy. Ülj le!
Hé, cicus!
Mojszéhoz jött.
Mutatom az utat.
Azt hittem, Mojszénak lesz. Valami emós csaj. Eltévesztette a házszámot.
És úgy fest, az utcát is. Menjünk vissza, életem.
Takarodj!
Nem ártana beragasztani.
Az ide nem lesz elég. Zsíros a plafon.
A parafa talán megteszi.
Csak dugj át rajta egy villát, és kész is.
Miért nem szexelnek soha a Vörös téren?
Mert mindenki tanácsokkal basz át.
Andrej bácsi, apa nálatok van?
Azt hittem, agyonlőtted magad. Miért jöttél ide?
Eressz be.
Bemegyek.
- Mi folyik itt? - Martalócok törtek be hozzánk.
Meg akarták erőszakolni Anyácskát. Annát.
Viktor...
Kolbász? A specialitásod?
Igen. Disznóbélbe töltve.
Feltartottak a munkahelyemen.
Hazajöttem, apámnak semmi nyoma.
Azt hittem, nálad van.
Nem láttuk.
- Talán elment valahova. - Az kizárt.
Elvette a fegyverem.
Félek, hogy tesz valamit.
Mindenféle szart összehordtak az embereknek...
Mind megőrültek.
De most már rendben van.
Hazamentek,
lakomázni a családjukkal.
Semmi baj.
Le a kalappal előttetek!
Komolyan mondom. Nagyszerű, hogy eljöttetek.
Igazi család vagytok. Boldogok, összetartóak.
Itt a kolbász. Tessék. Egyszerűen mennyei.
Ha anyám nem ment volna el valahova,
mi is otthon ülnénk épp,
és falatozgatnánk.
De elment. Nem tudom, hova.
És apám is eltűnt.
Jobb, ha megkeresem.
Kolja, szerintem menj át Arisztovához. Apád talán ott van.
Talán ott.
Kolja? Kolja... Andrej bácsi vagyok.
Kolja. Csak egy kérdésem van. Nézz a szemembe.
Te gázoltad el Polkant, a kutyámat? Válaszolj!
Láttam. Bemocskolta a kocsimat. Áthajtottam rajta. Már döglött volt.
De nem én gázoltam el. Esküszöm.
Kolja! Csak légy őszinte, nem foglak bántani!
Azt mondtam, nézz a szemembe, te mocsok!
Anyácska, lődd térdkalácson!
- Andrej... - Hallani akarom az igazat!
Kolja! Elég a nyivákolásból! Szedd össze magad! Egy mocsok vagy...
Csupa jég volt az út! Kirohant...
Emlékezz a szememre. Emlékezz rá, mocsok. A kutyám?
A mocskos kutyád kirohant az útra! Az az undorító kis dög!
Polkan jobban szeretett engem, mint bárki más ezen a Földön!
Sajnálom. Polkan volt az egyetlen, aki megrághatta a papucsomat!
Ha te rágtad volna meg...
Kérlek, Anna néni, ne!
Anna! Anna, végezz vele!
Ezt Polkanért kapod!
Gyerünk... Vigyük ki.
Óvatosan!
Atyám? Feltámadtál halottaidból?
Andrej...
Mit csinálsz? Térj észhez!
Ánya... Ez nem az, aminek látszik.
- Anya! - Anya, ne!
Hol vagy, kicsim? Hol van az üvegcipellőm?
Csinálok neki egy üvegkoporsót.
Szóval innen van ez a duma?
Gyere ide, ribanc!
Te szörnyeteg!
Te utolsó, kiskorú kurva!
Ki vagy te? Letépem a lábad! Ribanc! Idióta!
Andrej, ülj az asztalhoz.
Maga is, atyám. Gyónni fogok.
De előbb elintézek gyorsan valamit.
- Anya! - Anya!
Menjetek a gyerekszobába, és csukjátok be az ajtót.
Lássuk csak...
Szóval, én vagyok ennek az embernek a felesége.
Ezek az én gyerekeim.
Ő pedig a lelkész. Ő vezeti le a temetési szertartásodat.
- Nos, békét az otthonotokba... - Azt mondtam, üljön le!
Talán nem kéne...
Kuss!
Hogy hívnak, drágám?
Angélija...
Sajnálom. Én nem tudtam, hogy házas!
Csak szórakozni akartunk egy kicsit. A neten ismerkedtünk meg.
Nem igazán tetszett, de...
De nem úgy ment, ahogy akartuk.
Nem tudtam, hogy van családja, felesége, gyerekei!
Nem tudtam.
A profilképén pimasz ficsúrnak tűnt.
Én csak pajzánkodni akartam egy kicsit, mielőtt vége a világnak.
Érthetően, te kurva!
Azt mondtam, beszélj oroszul, ribanc! Megtanultad az iskolában a nyelvet!
Le akartam feküdni Andrejjel.
Ánya!
Fogd be, te Júdás!
Lélegezz, amíg tudsz.
Papa, olyan voltál nekem, mint egy apa.
Csukd be az ajtót!
Apa megszívta.
Ánya...
Ő hívott ide! Komolyan mondom! Meghívott!
Megígérte, hogy megmutatja a műhelyét,
azt mondta, készít nekem egy pár üvegcipellőt.
Tudja maga, milyen verseket írt nekem?
Szerelmet vallott nekem.
Többé nem csinálok ilyet! Azt mondta, özvegy!
Atyám, elkezdheti a szertartást.
- Vigyétek a gyerekszobába. - Apu!
Kezdődik...
Elfelejtettem! Elfelejtettem!
Mi a fasz...
Szóval tényleg befejezte...
Andrej!
Andrej! Andrej!
"Au revoir", nagyi!
Apa, nézd! Megöltem azokat a ribancokat!
- Vén picsák! - Gyerünk, apa, kelj fel!
Szia! Igen, egy pillanat!
Sziasztok! Anya!
Halló? Igen, elvállalom a megbízást. Mindjárt megyek.
Apa. Anya.
Figyelem, 15 perc múlva az Orosz Föderáció elnöke
fontos bejelentést tesz országunk polgárainak.
Oroszország legjobb építőipari cégei
exkluzív óvóhelyeket kínálnak a tengerparton.
Minden igényt kielégítő kényelmi szolgáltatásokkal,
hangszigeteléssel és tiszteletreméltó szomszédokkal.
Az árban a mélygarázs is benne van...
Magyar szöveg: Márkus Ágnes Iyuno-SDI Group