Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sunt mai multe stele decât de obicei.
Probabil că fumează mai puțină lume.
- Și nu sunt greieri. Auzi ? - Nu, nu aud.
Vii ?
Ai găsit cidrul ?
La ce oră trebuie să fiți la ai tăi ?
Târziu. E timp. Cina e după ora 22:00.
Ca să nu trebuiască să așteptăm prea mult miezul nopții.
Vreau să fac un duș.
O stea căzătoare !
Mi-am pus o dorință.
- Miroase a țigară. - Ai venit mai devreme.
Da. Mă doare rău cervicala și a trebuit să anulez ședința.
Telecomanda ?
Eu ar trebui să plec.
Înțeleg, dar n-o să poți face asta.
Uite, nu vă cunosc, nu am fost aici.
Nu ne cunoaștem unul pe celălalt.
Ai dreptate, lipsă de curtoazie din partea mea.
Nicola. Acum mă cunoști. Nu te mai pot lăsa să pleci.
- E frumoasă, amice. Te felicit ! - Mulțumesc.
Pune-ți asta ! Intrăm.
Ce ?! Cum adică intrăm ?
Eu deja sunt aici...
N-o să plec cu mâinile goale. Nici pe tine nu te pot lăsa să pleci.
Ia ! Nu intri cu fața neacoperită.
Eu nu pot să intru !
Ascultă-mă ! Intrăm amândoi.
Luăm banii, bijuteriile...
Dacă nu faci nicio prostie, în zece minute ieșim.
Apoi, facem jumi-juma și fiecare o ia pe drumul lui.
Nu. Mai bine rămân aici, să-ți țin de șase ?
Intră cu ăsta.
- E încărcat ? - Da.
Dar are siguranța pusă ? Pot să trag ?
Acum, da.
- Nu e pentru oricine... - Nu.
Nu poți plânge înăuntru. Dacă ne văd așa, n-o să ne dea nimic.
Ai nevoie de un nume de luptă. Cum vrei să te cheme ?
Ce ?!
Alege ce nume vrei. Cum îți zic înăuntru ?
Napoleon.
Nu e rău. Napoleon.
- Respiră ! - Ce ?!
Respiră ! Ești foarte tensionat.
Respiră ! De la patru, înapoi. Respiră profund !
Patru...
Trei, doi...
Unu...
NOAPTEA MAGICĂ
- Mâinile sus ! - Nu mișcă nimeni !
Stați cuminți.
Napoleon, stinge televizorul ! Și închide fereastra.
Treaba merge așa: dacă îmi dați totul repede,
plecăm și, în zece minute, se termină totul.
Nu vreau să-mi petrec Ajunul Crăciunului în casa asta.
Napoleon...
- Mai e cineva în casă ? - Nu.
Sigur nu mai e nimeni ? Vreau să vă cred. Nu mă mințiți !
Nu, nu mai e nimeni în casă. Luați ce vreți și plecați.
Dar te rog să nu umbli pe-aici, că murdărești totul.
Am venit prin grădină. Ai tot gazonul murdar.
Toate operele astea de artă sunt ale tale ?
Da. Sunt instalații. Da, sunt ale mele.
Instalații !
Ia te uită ! Instalații...
Nu, nu atingeți operele ! Sunt foarte fragile.
Dacă vrei ceva, îmi ceri și îți dau eu.
Nu vreau să le distrugeți.
Din punctul meu de vedere, operele astea nu sunt ale tale.
Sunt ale celor care le-au făcut.
Eu le-am cumpărat.
Da, văd.
Luați ce vreți, dar nu trageți.
Am auzul foarte sensibil. Precum câinii.
Stați liniștită.
E un amortizor.
Uite, ia ăsta ! E un Antognozzi.
Valorează mai mult decât poți lua într-un an.
Pare un covor.
E o operă din seria de covoare nezburătoare.
E cea mai bună perioadă a lui Antognozzi.
E cel mai scump. Ia-l !
Uite, în altă casă mi-au dăruit asta. E o clepsidră.
E egipteană. V-o fac cadou.
Timpul se scurge diferit pentru fiecare dintre noi.
Pentru voi, inclusiv pentru tine, Napoleon,
timpul trece mult mai lent acum decât pentru mine.
Instrumentul ăsta sincronizează timpul tuturor. Îl democratizează.
Dacă sunteți cuminți, înainte să cadă ultima granulă de nisip, plec.
Plecăm... Sau nu, Napoleon ? Plecăm sau nu ?
Plecăm pe fereastră noi...
Sau voi, pe țeavă.
Voi decideți.
Pe fereastră.
- Foarte bine. Unde e seiful ? - Nu există seif.
Unde e seiful ?
Nu există seif.
Unde e seiful ?
- Mă ocup eu. - Cum ?!
Mă ocup eu.
Ascultă-mă, idiotule ! Tipul ăsta, așa frumușel cum îl vezi,
îți trage un glonț în față într-un minut.
Așa că mai bine dă-ne "mălaiul" !
Liniștește-te. Dă-mi portofelul tău !
Vrem "mălaiul" din seif.
Liniștește-te.
Vrem "mălaiul" din seif. Ai înțeles ?
Dar nu există seif.
Dă-mi "mălaiul" din seif !
Dar îți spun că nu există seif.
Dă-mi "mălaiul" din seif !
Ce seif ?
Seiful din cartea omului fără chip, idiotule.
Te rog !
Chilian ?
Să vedem... Probabil că vă întrebați ce se întâmplă aici, nu ?
Ea și-a dat seama deja. Tu de cât timp ai nevoie ?
- Cine ești ? - Napoleon.
Nu, nu, Napoleon a fost bun cât a ținut.
- Nu, nu, nu, te rog ! - Gata cu Napoleon !
- Nu, nu ! - Ba da ! Ajunge !
Cachete ?!
"Cachete" (bucă) te cheamă ?
Dar "Cachete" e un nume mult mai bun decât Napoleon.
Ce naiba cauți aici ?
Iartă-mă, Juancito ! Iartă-mă !
Dar ce, ești hoț ?
Da, e prima dată, așa că nu îl stresați prea tare.
Nu, chiar nu înțeleg. Mă jefuiești ?
Nu. Așa, n-o să înțelegi nimic.
Te concentrezi pe păcatul greșit.
Stai așa ! Glumești ?
- Ce vrei să faci ? - Cu ce ?
Liniștește-te, Juan, te rog ! Liniștește-te ! Să nu înțelegi greșit.
Nenorocitule, tu îi faci jocul ei ?
- Tu înțelegi ce se petrece aici ? - Nu.
Vrei să mă faci pe mine gelos cu idiotul ăsta,
și terminăm cu un jaf în casă ?
Nu.
Ia vino încoace !
Oprește-te, Juan, oprește-te !
Alicia ! Alicia, nu !
Eu v-am zis să nu mă mințiți. Asta se întâmplă dacă sunteți mincinoși.
E moartă ?
Să revenim, Cachete. Seiful.
Iau cheia.
Lasă-mă pe mine să-l deschid.
E în cartea de sub sculptură.
În carte.
Pentru data viitoare... Arma nu se ține în seif.
E o greșeală comună pe care o face lumea.
Bănuiesc că asta nu e sare grunjoasă, nu ?
Cum o iei ? O tragi pe nas ?
Se pune în băutură. Te face să îmbrățișezi lumea.
Ia uită-te la drogurile astea moderne...
Filmarea de la nuntă ? Ce caută aici ?
Nu știu. Nu știam că e acolo.
Poftim, ia asta !
Verigheta, Juan ?
Și verigheta ta.
Le pun împreună. Așa, nu se despart.
Acum, dacă nu vă deranjează, o să vreau să-mi dați telefoanele.
Și pe al tău.
E pe noptiera lui Juan.
Mobilul tău.
Tu sigur ai două.
Nu, nu cu statueta !
Ei bine, Gladys ! Când vii ?
Culcă-te acolo. Bun așa !
Ce-i asta ?
Așa e mult mai bine. Așa ești mai comodă, nu ?
A fost o plăcere să vă cunosc. Vă las.
Aveți multe de vorbit.
O ultimă dorință ?
Poți să acoperi corpul lui Gladys ?
Mai degrabă, are față de Gladys.
Mai degrabă, de Gladys decât de Alicia.
O s-o caut pe Alicia.
- Nu ! Alicia, nu ! - Nu, te rog !
Alicia, fugi ! Alicia, fugi !
Alicia !
Alicia ! Alicia, fugi !
Alicia ! Alicia !
Alicia, poți ! Fugi !
- Ce ai ? - Cervicala ?
Ce ai ? Ce ai ?!
Alicia !
Știu cine ești. Ești Moș Crăciun ?
Ai venit să aduci cadourile ?
Nu am adus cadouri.
Am lista de dorințe. Ți-o pot da ție ?
De ce nu ai lăsat-o în brad ?
Ca să n-o citească tata.
Gladys mi-a spus că Moș Crăciun o s-o citească oricum.
Așteaptă-mă aici.
Mă întorc.
Ce s-a întâmplat cu Alicia ?
Schimb de planuri. Mergem sus.
Ce ?! Nu pot să-l ridic. E leșinat.
Juan ! Juan ! Juan ! E mort ?
E leșinat. S-a lovit la cap. Vino încoace !
Juan !
Nu te aude.
O să moară din cauza mea.
Deja te învinovățești ? Așa devreme ?
Prima dorință: să petrec Crăciunul acasă.
Dar nu avem tort pentru Crăciun.
Și care e problema ? Gătim unul.
Tata nu mă lasă să gătesc.
Asta e o noapte specială.
- Și-o fi rupt coloana ? - Nu știu.
Am căzut pe scară. S-a aruncat în cap. E nebun.
Fiindcă nu i-a ieșit. Dacă îi ieșea, era un erou.
Să vedem, Kira... De ce ți-e așa de greu să înțelegi ?
În living nu se poate juca.
Operele astea au cuțite, sticlă, electricitate. E o artă periculoasă.
Sărăcuța...
A găsit-o pe Alicia ?
Nu știu.
O fi legat-o ?
Nu cred. Nu e un pericol pentru el.
Dacă țipă la ea, ea se sperie, spune ceva, iar tipul reacționează ?
Aproape că nu vorbește cu noi,
și o să vorbească cu un tip pe care nu-l cunoaște ?
Probabil că scotocește prin casă, căutând lucruri de valoare.
Zahăr, făină, praf de copt...
Are un cifru.
- Tatăl tău i l-a pus ? - Da. Ca să nu îl deschid eu.
20-10. E ziua mea de naștere.
O să avem nevoie de lapte, de unt, de ciocolată...
Sparge ouăle și pune-le acolo.
- Nu pot să sparg ouă. - De ce ? Sunt prea tari ?
Îți promit că mama ta nu se va supăra.
Vrei să arunci cu unul ?
Foarte bine ! Foarte bine ! Vrei să mai arunci ?
Așa ! De aici țintești mai bine.
Nu se poate întâmpla asta. Când eram mică și pățeam ceva,
închideam ochii și îmi imaginam că era un coșmar
care avea să se termine când îi deschideam.
Încearcă !
Încetișor. Așa...
Unde e Gladys ?
Gladys își petrece Ajunul Crăciunului cu familia.
Te-a văzut înainte să plece ?
Aproape.
Nu se poate face tort fără esență de vanilie.
O s-o întreb pe mama ta unde este.
Nu, nu pe mama !
Nu-ți face probleme. Mama ta, când o să te vadă,
o să se bucure foarte tare și o să te îmbrățișeze.
Așteaptă-mă aici.
- Unde e esența de vanilie ? - Ce ?!
Ești bine, iubire ? Ești bine ?
Eu nu voiam să gătesc.
Poți să gătești cât vrei.
De ce plângi ?
Fiindcă sunt foarte bucuroasă. Ești foarte vorbăreață.
Am aruncat cu ouă fiindcă Moș Crăciun mi-a zis că am voie.
Și când l-ai văzut pe Moș Crăciun ?
Sigur. Nu-ți face griji, poți să arunci cu câte ouă vrei.
Îi explic eu lui tati.
Mami, o lăsăm pe Alicia să termine tortul ?
Un tort ?! Pentru mine ? Dacă se întâmplă ceva, țipă !
Te iubesc.
Esența de vanilie a fost o scuză.
Voiam s-o vezi pe Alicia. Pot să-ți spun Kira ?
- Mă cheamă Kira. - De asta.
Kira, vreau să știi că Alicia va petrece cea mai frumoasă noapte din viața ei.
Ți-am dat tot ce aveam de valoare.
Ce mai vrei ?
E ceva ce mi-a cerut ea. Apoi, plec.
Ce ți-a cerut ?
Nu știu ce se petrece cu Ali, dar ea nu e așa. Niciodată.
Te rog, nu-i face nimic.
Ne jucăm.
Mă întreb dacă Antognozzi ăsta
va mai fi bine cotat cu pete de sânge.
Nu se știe niciodată.
Pata de sânge ar trebui să fie singura parte valoroasă.
Uită-te la formele care se creează fără să le deseneze cineva.
Și tu ești interesată de artă ?
Eu su... Eram artist plastic.
Vreuna dintre operele astea e a ta ?
Nu, nu, se pare că nu sunt bine cotată.
Mă întorc la treabă.
A doua dorință: să schimb ieslea.
Ai dreptate, păpușelele astea sunt tare urâte.
Ce păpușele ți-ar plăcea să pui ?
Toate păpușile astea sunt ale tale ?
Pe unele mi le-a ales tata.
Nu îți plac păpușile, nu ?
Ți-ar plăcea să le împuști ?
Nu ai tras niciodată ?
E un revolver de portocale ?
Da.
Încep petardele.
- Juan ! - Juan !
- Mai pot unul ? - Da, câte vrei.
Ești bine ?
- Juan ! - Cum te simți ?
- Alicia ! - Liniștește-te, e bine.
În ochi ? Acum nu mai suferă.
- Ai văzut-o ? - Da.
Cum să fie bine ? Fir-ar să fie !
- Era speriată ? - Nu, nu...
Alicia, ai un dar...
Ali i-a zis tipului că vrea să gătească.
Ali i-a spus ? Cum i-a spus ? Prin semne ? Sărăcuța...
Cu cuvinte. Cu tipul vorbește foarte bine.
Ei bine, ce fac mami și tati ? Tati, ne-am trezit ?
- Alicia unde e ? - Alicia e aici, cu mine.
- Ali, cum ești ? - Bine. Cu Moș Crăciun.
Vino aici, la tati !
Alicia, vrei să-l saluți pe tatăl tău ?
Hai, scumpete, vino aici, la tata !
Vino să-mi dai un pupic !
Acum nu putem, tati. Ne vedem mai târziu.
Nu-ți face griji, oricum o să trebuiască să te schimbi pentru petrecere.
Vrei să te ajut ?
Dacă intra Alicia, ce rahat făceai ?
Ești foarte drăguță.
E culoarea mea de sărbătoare. Albastru.
Ei bine, ce părere ai ? Iosif, Fecioara Maria,
magii și cele trei cămile.
Iar ăsta e Pruncul Iisus.
Oricum, când o să le vadă tata,
o să scoată toate păpușile astea și o să le pună pe cele vechi.
A făcut-o să creadă că e Moș Crăciun ?
Am impresia că a fost ideea ei.
A făcut-o să creadă că e Moș Crăciun. Ce sadic nenorocit !
Voi ați făcut-o să creadă că Moș Crăciun există.
De ce vă plângeți ?
E o tradiție.
E o minciună.
Se mișcă ! Antognozziul se mișcă.
Gladys, trăiești ?
Sigur că trăiește, idiotule, doar nu e un zombi.
- Tu ai zis că e moartă. - I-am pus mâna la gât.
Dar ai atins artera ?
- Nu știu. - Idiotule !
Gladys, vreau să-ți cer scuze dacă, în toți anii ăștia,
nu am fost genul de angajatoare la care te așteptai.
Știu că muncești mult
și că te ocupi de lucruri de care nu ar trebui să te ocupi.
Asta se va schimba.
Jur ! Și o să-ți măresc salariul.
Unde ai lăsat sania ?
Sania ? E pe terasă.
Pot să mă duc la sanie ?
Vrei să pleci ?
Copiii nu au voie să meargă cu sania.
Din motive de siguranță.
Dar am putea face una special pentru noi. Ce zici ?
Salteaua asta ne poate fi de folos.
Și avem nevoie de frânghii.
I-ai stricat o sculptură tatei.
Nu-ți face probleme, oricum o să trebuiască să redecorăm toată casa
pentru petrecerea de Crăciun.
- Ce-i asta ? - Nu știu.
E cântecul preferat al lui Ali.
O să trebuiască să asigurăm bine nodurile.
O să zburăm foarte sus ?
O să călătorim prin cer.
Elibereaz-o pe ea întâi.
Nu, cheia e la tip.
Mai e o legătură de chei în noptiera Kirei. Adu-o !
Ești pregătită ?
Da ?
Sertarul are fundul dublu.
Termină !
Cum te simți ? Arăți mai bine.
Eu o să-ți dau bățul ăsta
și o să te leg la ochi.
Tu o să încerci să mă găsești cu bățul.
"Cocoșul orb" se numește jocul.
Du-te la fereastră și anunță-l pe Carbonilla.
Nu striga foarte tare !
Carbonilla !
Mai tare !
Carbonilla !
Gras idiot !
Nu mă aude.
Bine, va trebui să cobori pe-acolo, să-l anunți.
Ce ?! Nu ! Dacă se întoarce tipul și nu o găsește aici,
o să ne zboare creierii tuturor.
Pot să zbor ?
Fă un efort, te rog...
E o nebunie. O să-l faci să ne omoare pe toți.
Nu, Gladys, nu pe Antognozzi.
Dacă îți țineai chiloții pe tine, acum erai afară
și nu ne puneai pe toți în pericol.
Acum e vina mea că v-a spart casa Nicola...
Îi spui Nicola, idiotule ? Ce, e prietenul tău ?
E un psihopat asasin și degenerat. Normal că e vina ta.
Nu sunt sigură că e un om rău.
Pe fiica ta o văd fericită. Râde și vorbește.
Vorbește.
Gladys, fii atentă la mine !
- Unde te duci ? - La baie.
Nu trage apa !
Gladys, trebuie să acționezi rapid și să-l anunți pe Carbonilla,
ca să cheme poliția.
Dacă vine poliția o să fie un dezastru.
Trebuie să ne dăm seama ce e în capul lui.
Are banii, bijuteriile, dar tot nu ne lasă în pace,
deoarece crede că deține controlul.
Când o să audă sirenele, o să fugă ca un șobolan.
Nu pot să cred ! Ce inconștienți nenorociți !
Nu face un caz din asta, iubitule. Se juca.
Îi plac sculpturile.
Dar cum ați putut s-o lăsați singură ?
Putea să sângereze până la moarte.
A fost o tăietură mică, Juan. O zgârietură.
De câte ori trebuie să-ți spun ?
În living nu are voie să se joace !
Ți-e așa de greu să înțelegi ? Nu se poate juca în living !
Ți-e așa de greu să înțelegi ?
Operele astea au cuțite, sticlă, electricitate. E o artă periculoasă.
Dacă nu sunt eu, tu răspunzi de Alicia.
Tu răspunzi de Alicia.
Tu răspunzi...
Ali ! Ali, iubito ! Vino la tata, scumpete !
N-o să le fie frig acolo ?
Nu cred. Pământul ține de cald.
De-a ce te joci cu tati ?
Mie îmi place să joc "Cine clipește primul e un fraier".
Și ești bună ?
Dacă nu clipesc o mie de ani, pe mama o bat mereu,
dar tata mă bate pe mine, iar mama îl bate pe tata.
Bun, atunci, sunteți la egalitate.
Da, suntem la egalitate.
Am terminat.
Ia și îngroapă-le, doamnă.
Tatăl tău n-o să găsească niciodată păpușile astea.
Ce faci ?! Nu fuma aici !
Nu pe Batistuta !
Ești proastă ?
- Unde te duci ? - Am nevoie de aer. Și nu de al tău.
Sapă o groapă în grădină.
Cum adică sapă o groapă ? Pentru ce ?
Nu știu, nu văd. E foarte întuneric. Dar e Alicia.
Înghesuie-le bine. Dacă nu e corp, nu există delict.
- Nu ! - Ce e ? Ce s-a întâmplat ?
- Ce se petrece ? - Ce se întâmplă ?
I-a schimbat hainele.
- Sunt tot acolo ? - Nu, au intrat.
Agățați frânghia așa cum este. Hai, nu mai e timp !
Mi le-a cumpărat Gladys, dar tata nu mă lasă să le pun.
- Ce sunt, luminițe ? - Da. Aprinde-le de acolo.
De aici...
Kira, nu face un nod simplu ! N-o să țină. Fă un nod marinăresc.
Cum naiba se face un nod marinăresc ?
Tatăl tău iese cu barca, și tu nu știi să faci un nod marinăresc.
Cu putere, hai !
Ce s-a întâmplat ?
A căzut.
Mama mă-sii !
Uite-ți nodul marinăresc !
Atunci, nu avem altă soluție... Gladys, va trebui să sari.
Nu ! E o nebunie !
Kira are dreptate, nu are sens. Eu cred în Moș Crăciun.
Cred în tip. Și nu cred că îi va face rău Aliciei.
Stai așa ! Eu sunt singurul cu mintea la cap de aici ?
Cachete, fii atent la mine ! E fiica mea !
E fina mea. O iau în fiecare zi de la școală.
O duc la înot, o ajut la teme...
Și eu îi fac baie zilnic, după ce muncesc zece ore.
Ce legătură are ?
Fir-ar să fie ! Asta mai lipsea. Ascultă, nu face nimic ! Nimic.
Dar lasă-mă să-mi protejez fiica așa cum vreau, bine ?
Gladys, va trebui să sari. Hai ! Alicia depinde de tine.
Te rog !
Jos e gazon, e ca o saltea, dar naturală. Tu sari !
E foarte sus, n-o s-o țină genunchii.
Nu mă contrazice, fir-ar să fie !
- Să sară odată ! - O să moară !
Dar acum un minut era moartă.
Gladys, scuze, nu am vrut să spun asta. Scuze.
Kira, tu crezi în mine ?
Crezi în mine ca șef al familiei ?
Nu !
Du-te și vezi ! Vezi !
Ești bine ?
Trăiește.
- Merge ? - Merge.
A venit de sus.
Moș Crăciun, nu-i certa !
E totul în regulă ?
Ia te uită...
Ce s-a întâmplat ? Am primit asta cadou acum 25 de ani.
În prima casă pe care am jefuit-o.
Tu i-ai schimbat hainele Aliciei ?
Nu, s-a schimbat singură.
În camera ei. E mare.
Mulțumesc.
V-am zis că o să vină. I-a anunțat.
Nu !
Se pare că a trecut cavaleria. Cine i-a anunțat ?
Te rog, nu ne face nimic ! E Ajunul Crăciunului.
Jos e Ajunul Crăciunului.
Aici...
... e ajunul iadului.
Sărmana Gladys...
Vă felicit !
Ați reușit s-o omorâți pe Gladys de două ori în aceeași noapte.
- Toți avem probleme. - Toți avem probleme...
Dar săracii mor din cauza problemelor voastre.
Hai, Gladys... Abia aștept să te văd.
Kira, nu vreau să mă bag în viața ta, dar pot să-ți pun o întrebare ?
Nu vrei să te bagi în viața ei, nesimțitule ?
Pe mine m-a întrebat, Juan.
- De ce mai stai cu soțul tău ? - De ce naiba te interesează ?
Vrei să știi de ce stă cu soțul ei ? Îți explic eu.
Din dragoste. Pentru multe persoane, el e un nenorocit.
Dar care e cel mai important act al unui nenorocit ? Să fie generos.
M-a tratat mereu ca pe o prințesă. Și eu îl iubeam.
Te iubesc.
Și ce s-a întâmplat ?
S-a întâmplat Alicia.
El s-a stins.
Sau m-a stins...
După ce am deschis seifuri ani de zile,
am învățat că oamenii nu păstrează în ele
doar lucrurile pe care le consideră valoroase.
Ci și pe acelea pe care nu vor să le vadă.
De multe ori, seiful nu protejează,
ci ascunde.
- Kira... - Chiar e nevoie ?
Este, da. Vino, te rog !
Băieți, faceți puțin loc !
Așază-te acolo, între amorezii tăi.
Știți povestea adagioului plămânului ?
Imaginați-vă ce vă voi povesti.
Închideți ochii. Altfel, cum o să vedeți imaginile ?
Acum câțiva ani, compozitorul de muzică clasică Felipe Gianmarco
l-a înjunghiat pe un cântăreț de muzică populară.
Lama cuțitului, îngustă și ascuțită,
a pătruns plămânul drept și, la ieșirea
din proaspătul orificiu, Felipe a auzit un sunet
asemănător celor pe care le produc anumite instrumente de suflat.
Un la bemol a susurat în timp ce el ștergea lama pe pantalon.
Imediat, ținti și înțepă celălalt plămân.
Scoase cuțitul: la diez. Un plămân mai mic, fără îndoială.
Viața lui Gianmarco s-a schimbat complet. A compus un adagio.
Și, pentru asta, a trebuit să înțepe
și să înregistreze ieșirea aerului din mai mult de 200 de plămâni,
până să obțină notele exacte pentru creația lui.
Înainte de a fi încătușat în propriul studio de înregistrări,
Gianmarco i-a dat sergentului Bermudez să asculte opera sa.
Polițistul, meloman, închise ochii,
își lăsă capul în jos și începu să plângă.
Vă las asta, să vă distrați.
Aveți multe de vorbit.
Ai fi putut să-l împuști. Ai pierdut singura ocazie.
Nu eram de acord. Nu m-ai întrebat.
A fost o situație-limită.
Bruce Willis nu i-a întrebat pe toți în noaptea de la Nakatomi.
Asta e imaginea ta despre tine ?
Vezi cum răstălmăcești totul ? Nu se poate vorbi cu tine.
De ce râzi, tâmpitule ?
Erai superbă. Îți stătea bine cu rochia aia.
Dă-mi voie... Pot să sărut mireasa ?
De ce ar fi o problemă ?
M-a lăsat.
Nu înțeleg, nu mai ești poponar ?
Da, Juan, sunt gay. Mai puțin, cu soția ta.
Nu-mi placi, scumpule.
Nu te compari cu puiul meu. Te iubesc, puiule.
Kira, te ador. Ți-aș dori tot ce-i mai bun,
dar nu ai nevoie, fiindcă tu ești cea mai bună.
Cea mai bună prietenă, cel mai bun artist plastic...
Dar, mai ales, vei fi cea mai bună mamă din lume.
Concepción. Nu am mai văzut-o de mult.
Ne-am certat acum câțiva ani.
Te iubesc mult. O să-ți duc dorul. Dar, înainte de toate,
vreau să mulțumesc mult familiei mele că a venit de atât de departe.
Tată ? Unde ești ? A venit tata ? Te iubesc.
Mărturisesc că sunt îndrăgostită fără speranță de tine,
de soțul meu.
Ești cel mai bun lucru care mi s-ar fi putut întâmpla în viață.
Eu, Juan Beckert, aș vrea să vă mulțumesc
că sunteți martori la începutul acestei frumoase povești.
Și să vă spun că în cort e zona liberă,
dar vreau să aveți multă grijă
cu sculpturile și cu instalațiile din casă.
Cine e tipa aia ?
Habar n-am.
Un mesaj ! Un mesaj, aici ! Mesaj !
Juan. Juan Brian Beckert.
Dacă putea vreun nenorocit din Avellaneda să ajungă
la o asemenea imensitate, tu ești ăla.
Ce salt ai făcut !
Te-ai căsătorit cu o minunăție.
Juan, bine ai venit în familie ! Mamă, lasă sticla !
Dar tu știi de ce beau eu, nu ?
- De ce ? - Din cauza tatălui tău.
Ca să uit de el. Nenorocitul...
Tatăl Kirei ? Un mesaj pentru mireasă ?
Nu, n-o să vorbească.
Târfa...
- Ești sora Kirei ? - Sunt mama vitregă.
Vreau să-i mulțumesc domnului Juan
că m-a făcut să mă simt parte din această familie
și m-a invitat la petrecerea asta minunată.
Gata ? Taie.
Nu pot să cred că au pus toate astea la montaj.
Uită-te la privirea aia !
Nu asta. Aia.
Cine a făcut asta ? Cine naiba a atins îngerașii ?
V-am zis să nu atingeți nicio operă ! Nu vedeți ce ați făcut ?
Tu ai fost, nenorocitule !
Ești idioată ? Tipule, nu mai filma, gata !
Ce nenorociți !
O să-ți spun ceva. Și o să-ți spun în față !
Nu mi-ai tras-o bine niciodată.
La cât m-a costat asta... Nu poți avea încredere în nimeni.
Nu mă mai filma !
Asta e explicația.
Uitasem că ai lovit un cameraman.
Voi nu ați văzut filmul ?
Nu.
Pentru ce ? Mai bine...
Nu știam cum a început totul.
Gata, petrecerea s-a terminat ! Ați distrus casa !
V-am zis că puteți face tot ce vreți, dar nu în casă.
Nici eu.
Îmi aduceam aminte altfel.
Pleacă !
Eu, Juan Beckert,
aș vrea să vă mulțumesc
că sunteți martori la începutul acestei frumoase povești.
Eu, Juan Beckert, aș vrea să vă mulțumesc
că sunteți martori la începutul acestei frumoase povești.
Ai pierdut. Ai clipit. Fraiero !
Nu e corect. Tu ești Moș Crăciun, poți să faci ce vrei.
Ce vreau ?
Și ultima dorință ?
Uneori, ca să obții ce vrei,
trebuie să faci un sacrificiu.
Ce-i ăla sacrificiu ?
Eu, Juan Beckert, aș vrea să vă mulțumesc
că sunteți martori la începutul acestei frumoase povești.
Eu, Juan Beckert, aș vrea să vă mulțumesc...
V-aș pune-o din nou,
dar sunt obosit și trebuie să plec în curând.
Am terminat, dar Alicia își dorește să petreacă Crăciunul acasă.
Se opune cineva ?
Ali mi-a zis: "Tata nu vrea să petreacă Crăciunul acasă,"
"fiindcă se teme să nu-i spargă vreunul dintre verii mei"
"vreo instalație." Așa e ?
Da, verii ei sunt mici, nu știu să aprecieze lucrurile astea.
Ali a învățat să aprecieze și să protejeze sculpturile
fiindcă am învățat-o eu.
Hai să coborâm ! E un ultim efort. Alicia e fericită
și vrea să petreacă Crăciunul cu cei pe care îi iubește cel mai mult,
dar nu pot să vă duc legați.
Puteți să vă purtați frumos puțin
și să petreceți în familie, fără să faceți vreo prostie ?
Dar tu nu ești Moș Crăciun...
Mai e puțin. Poți să nu mai fii așa de scorțos ?
Da, dar ți-am zis, nu ești Moș Crăciun.
Trebuie să ne schimbăm pentru petrecere. Găsesc un sacou roșu ?
Mi-ar plăcea să-mi pun un sacou roșu.
- Eu pot să-mi aleg hainele ? - Nu, ți le aleg eu.
- Arăți foarte bine. - Arăți ca o târfă.
Mulțumesc. Și tu ești foarte elegant.
Nu e nevoie de asta. N-o să fac nimic.
Asta e ideea.
- Ce-ai făcut ? - Eu ? Nimic. A fost Alicia.
Voia să se joace cu sculpturile lui tati.
Unde e Alicia ? Unde e Alicia ?
O să avem nevoie de farfurii, de pahare și de o tavă,
ca să punem tortul pe care l-a gătit Alicia.
- Ai cidru ? - Nu. Cred că e o șampanie.
E cam amară, dar adu-o. Adu-o oricum.
Totul e distrus.
Luat în primire. Casa a fost luată în primire.
Vorbesc serios.
Dacă n-o văd pe Alicia aici, n-o să aibă loc nicio petrecere.
Noi am început ca amici și mi-ar plăcea să se termine așa.
Adică de ce nu luăm lucrurile pe care le trăim acum
ca pe o experiență de viață pentru toți ?
Am găsit o sticlă de cidru ! Scrie că e de căpșuni.
Era la congelator. Nu știu ce caută acolo.
Sigur e al lui Gladys.
Mai bine. I-ar face plăcere să o împartă cu noi.
Adu-o pe Alicia imediat !
Ia vezi cine e !
E Carbonilla. Paznicul.
Vrei s-o mai vezi pe Alicia ? N-o face pe deșteptul.
Dacă ceva merge prost, n-o mai vezi.
Jur pe Pruncul Iisus !
În Pruncul Iisus crezi ?
Carbonilla ! Ce surpriză !
Înțelesesem că veți petrece Ajunul în altă parte
și voiam să văd dacă totul e în regulă.
Totul e perfect. Ne-am schimbat planurile
și am rămas să petrecem aici. Mulțumesc mult de întrebare.
Pot să intru o clipă ?
Un simplu exercițiu de rutină. Ca să stau liniștit.
- Sigur, intră ! - Dacă îmi dați voie...
Da, un artist care îmi face o operă nouă.
Operează spații din case burgheze
și operele din ele. Nu e gata încă.
Neodeconstructivism. E un curent nou.
Pe Cachete îl cunoști.
Ți-l prezint pe Nicola, fratele lui Juan.
Încântat.
Încântat, dle Nicola.
Sunt Carbonilla, paznicul zonei.
- Ce faceți ? - Încântat.
Nu te mișca ! Nu te mișca ! Ori te împușc.
Nu mișca. Stai cuminte...
- Cine e tipul ăsta ? - E un asasin.
Ne ține sechestrați de ore întregi.
- A omorât-o pe Gladys. - Cum ?!
A tras în Gladys de câteva ori. A omorât-o.
Pe Gladys ?
Nenorocitule !
Nu !
Nenorocitule !
- Sun la poliție ? - Nu suna la poliție.
Nu chema pe nimeni. Nu sunați la nimeni !
Oprește-te ! Nu continua aici, că o să murdărești totul.
- Du-l afară, te rog ! - Da, mulțumesc.
Te rog ! Nu e bine să facem asta.
Nu poți face asta !
Nu-l mai apărați pe nenorocitul ăla ! Ajunge !
Unde e Alicia ?
Kira, du-te sus, s-o cauți !
Tu du-te s-o cauți în bucătărie sau în camera lui Gladys.
Vino ! Vino !
Ali ! Ali !
Nu e sus ! Alicia nu este.
Jos nu este.
Cum nu e ? Ce i-a făcut ?
Nu e ! Nu e !
Alicia !
Mamă, paznicul îl bătea pe Moș Crăciun.
Ce e, Cachete ?
O să mă omori ?
Cum să zici așa ceva în fața fetei ?
Mă lovea tare Carbonilla ăla.
Greșeala mea. Nu trebuie să dai mâna cu un pistolar stângaci.
- Pot să aprind luminile ? - Da, scumpo.
Poți să aprinzi ce vrei.
Moș Crăciun mi-a zis că pot să sparg statuile.
Și că pot să-mi pun pantaloni.
Ești foarte frumoasă.
Luminițele nu te deranjează ?
Nu, Ali, scumpo, nu sunt supărat, serios.
Atunci, de ce plângi ?
Fiindcă sunt foarte fericit.
Vino ! Vino aici, la tati !
Vrei să te duci ?
Dacă nu vrea, nu vrea.
Dacă vrei, poți să te duci să aprinzi ploaia de foc.
Moș Crăciun, vino să vezi cum aprind ploaia !
Scuipă foc des.
Gata ! Hai să ne calmăm și să începem petrecerea de Crăciun !
Așa ! Ăsta e pentru dumneata.
Alicia o să dea noroc cu puțin cidru.
Era să uit de ăsta. Praful îmbrățișărilor.
E bun tortul ?
Puțină aromă, și, poate, o să ne facă să ne iubim mai mult.
Pentru petrecerea Aliciei !
O dușcă doar.
E lichior de anason !
- Nu, e absint. - Are gust de anason.
Bine, e anason.
Hai, hai...
Nu fiți timizi.
Vrei să dansezi ?
Ești puțin confuză, nu ?
Da, dar sfârcurile mele nu mint niciodată.
Nu mă deranjează zgomotele...
E miezul nopții.
Crăciun fericit !
Ceva de la Tom Jones ai ?
Nu, doar cântăreți italieni ai anilor '60 și '70.
Pe mine mă cheamă Nicola Di Bari !
Din cauza unui îngeraș spart,
a dat pe toată lumea afară de la petrecerea lor de nuntă.
Azi, totul e distrus. Uită-te la el cum dansează,
cu privirea aia de îndrăgostit...
Ca atunci când s-au cunoscut.
Se schimbă. Totul se schimbă.
Se schimbă. Nu se schimbă totul.
Kira, de ce ți-e așa de greu să înțelegi ?
În living nu se poate juca.
În lipsa mea, tu răspunzi de Alicia.
- În lipsa mea... - Mamă, nu vreau să-mi facă baie tata.
Mamă, nu vreau să-mi facă baie tata.
- Ali, iubito, vino la tata. - Nu-l lăsa pe tata să mă atingă, mamă.
Alicia a adormit. O duc ?
- O duc eu. - Nu. S-o ducă el !
- O duc eu. - Nu !
S-o ducă el.
Moș Crăciun, a mai rămas ultima dorință.
Stai liniștită...
Când te trezești, va fi îndeplinită.
E târziu.
A sosit momentul.
Mulțumesc, Nicola. Mulțumesc nespus.
O să ai timp să-mi mulțumești.
O să ai timp... Mult timp să-mi mulțumești.
Dar ți-am mulțumit...
Nu... Nu-ți face griji. Nu-ți face griji.
Dar ți-am mulțumit...
Kira... Iubire...
Te rog, pot să mă schimb.
Îmi cer iertare.
Kira, iubito...
Nu mie trebuie să-mi ceri iertare.
Îmi cer iertare oricum.
Spune-i că nu era tatăl ei.
Într-o zi, spune-i că nu eram chiar eu.
Spune-i asta.
Te iubesc.
Ești pregătit ?
Bine, hai !
Să mă iubească mama. Alicia
NOAPTEA MAGICĂ