Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎Baggio e foarte concentrat
‎când se apropie ‎de punctul loviturii de pedeapsă.
‎Plasează mingea.
‎Toți se uită unii la ceilalți.
‎E liniște pe stadion.
‎Baggio face câțiva pași.
‎Pornește.
‎Cine e Roberto Baggio?
‎M-am născut acum 17 ani
‎în Caldogno, unde încă locuiesc.
‎Am început să joc ‎când aveam doi sau trei ani.
‎Duceam mingea cu mine ‎peste tot în casă.
‎Iar acum joc la Vicenza de cinci ani.
‎Oamenii te laudă, știi?
‎Da, îmi dau seama.
‎Ai doar 17 ani. Cum te simți?
‎Mă bucur. E satisfăcător, dar…
‎- Trebuie să-mi demonstrez talentul. ‎- Te împiedică Vicenza?
‎- Nu, e în regulă. ‎- Când o să faci marele salt?
‎E decizia clubului.
‎Acum trebuie să câștigăm liga. ‎Sper că e anul potrivit.
‎- Mâncarea e pe masă. ‎- Imediat!
‎Grăbește-te, Eddy!
‎Nadia, vino să o ajuți pe mama!
‎Vin acum.
‎Eddy, cheamă-l pe Walter! ‎E mereu la telefon cu iubita lui.
‎Walter, cina e gata.
‎Roby, e adevărat ce zic în ziar?
‎- Da, dar nu le arăta! ‎- Trebuie să le spui.
‎Apa, adu apa!
‎- Mâncăm? ‎- Desigur, mâncăm.
‎- Orez și mazăre. Te-ai spălat pe mâini? ‎- Da.
‎Toți mă înnebuniți.
‎Nu, sunt prostii.
‎Crezi că vreau să fiu aici astă-seară?
‎Mamă, spune ceva!
‎Ce-i cu zgomotul ăsta?
‎În sfârșit!
‎Deci?
‎Eddy, zi-i tatei despre testul la istorie.
‎Am luat un nouă.
‎Bravo, micuțule!
‎Tati, am fost la cumpărături cu mama,
‎- …dar nu aveau brânza ta. ‎- Aveau vinul.
‎Eu ies diseară.
‎Am vorbit cu Sandro.
‎A zis că, deocamdată, nu angajează, ‎dar poate în curând…
‎Am semnat cu Fiorentina.
‎Pentru 2.700.000.000 de lire.
‎Maica Domnului!
‎De ce nu ne-ai spus mai devreme, fiule?
‎Am vrut să fie și tata aici.
‎Tu primești banii ăștia?
‎Ei bine, nu. Vicenza îi primește.
‎Primesc un salariu. Și e bun.
‎Grozav. Deci, îmi poți plăti ‎pentru geamurile pe care le-ai spart.
‎Nu-și exersează loviturile în camera lui.
‎Poate mă pot întoarce uneori ‎ca să te ajut cu atelierul.
‎Cu ce plătește Fiorentina,
‎concentrează-te ca să câștigi banii ăia.
‎Îți pasă că voi juca în Serie A?
‎- Ce să-ți spun? Că ești bun? ‎- De exemplu.
‎Îmi e totuna.
‎Nu ești mai bun decât fratele tău
‎care se spetește la fabrică.
‎Și dacă te aștepți la un compliment ‎pentru tot ce faci,
‎nu vei ajunge departe.
‎Trebuie să muncești din greu, ‎să fugi de glorie.
‎Ce știi despre a ajunge departe?
‎Am opt copii. Opt.
‎Cum să-i hrănesc?
‎Nu puteam să concurez ca ciclist ‎și să-ți las mama baltă.
‎E vina noastră ‎că n-ai devenit Eddy Merckx.
‎Cu atâtea vorbe, sperii rațele.
‎Vezi ce se întâmplă când fugi de glorie?
‎Du-te și adu!
‎Roby!
‎Dacă nu te grăbești, ‎vor începe antrenamentele fără tine.
‎Ușor, o să te lovești.
‎Vii cu mine la Florența?
‎Da, sigur.
‎Și școala?
‎Sunt școli și acolo.
‎Nu mă vor lăsa să plec.
‎Atunci, insistă!
‎Dacă insiști…
‎la un moment dat…
‎Tata ar face un atac cerebral.
‎Hai să mergem pe jos!
‎Renunți prea ușor.
‎Privește!
‎- Să mergem! ‎- Vezi, când insiști?
‎- Du-te! ‎- Ești gata?
‎Da.
‎5 MAI 1985, RIMINI-VICENZA
‎Cum e să fii ‎cel mai bine plătit om de 18 ani?
‎E o mare responsabilitate.
‎Întrucât sunt ultimele tale partide ‎în Seria C,
‎încearcă să nu ne faci în ciudă.
‎Bine.
‎Ce voia?
‎Cine, Sacchi?
‎Se teme că voi înscrie.
‎Atunci, fă-o!
‎Haide!
‎În dreapta!
‎Mingea!
‎Ruptură de ligament, capsulă, menisc ‎și colaterală.
‎Am perforat capul tibiei cu burghiul.
‎Apoi, am tăiat tendonul, ‎l-am băgat prin gaură,
‎l-am tras în sus și l-am fixat ‎cu 220 de cusături.
‎Două sute douăzeci?
‎Când pot să joc din nou?
‎Axează-te doar pe vindecare!
‎Mă întorc mai târziu să văd ce face.
‎Mamă.
‎Da, dragule. Sunt aici.
‎Dacă mă iubești, ucide-mă!
‎Ce vrei să spui?
‎Nici să nu glumești cu asta!
‎Nici să nu vorbești așa!
‎Baggio!
‎Ai sosit.
‎Bună dimineața!
‎Bun venit!
‎- 'Neața! ‎- 'Neața!
‎Iau eu aia.
‎Mulțumesc că l-ai adus aici.
‎Mulțumesc că l-ați luat așa.
‎Ei bine, puțin câte puțin, nu?
‎- Roby, te aștept înăuntru. ‎- Da.
‎- Mersi din nou. Pa! ‎- La revedere!
‎La Cupa Mondială din 1970, ‎finala a fost Italia contra Braziliei.
‎Am pierdut cu 4-1.
‎Eram acolo, devastat.
‎Ai venit la mine
‎și ai zis:
‎„Voi câștiga Cupa Mondială ‎contra Braziliei, promit.”
‎Mai ții minte?
‎Incredibil! Singura dată ‎când suntem în finală.
‎Și nu puteți juca bine?
‎Brazilia e campioana lumii.
‎Aveam trei ani. Cum să țin minte?
‎Ascultă!
‎Fractura asta a fost ‎cea mai bună pentru tine.
‎Ai crezut că ai reușit ‎și ai pierdut totul.
‎Nu ți se datorează nimic în viață. ‎Nimeni nu-ți dă nimic gratis.
‎Din fericire, ai aflat asta devreme.
‎Norocul meu.
‎Vom vedea.
‎Roby!
‎Ascultă, e o problemă cu salariile tale.
‎Adică?
‎Adică nu au fost încasate.
‎Ai primit cecurile?
‎Știu…
‎Încă n-am jucat, adică, ‎mă plătiți ca să nu fac nimic.
‎Hei, nu ești primul care e accidentat ‎în timpul meciului.
‎Haide, încasează cecurile alea!
‎Și înveselește-te puțin!
‎Haide!
‎Te ajut?
‎Da. E vreun album nou de la…
‎Eagles? Nu, îmi pare rău.
‎E a treia oară când mă întrebi ‎despre albumul Eagles.
‎De asemenea, Eagles ‎n-au mai scos nimic din '79.
‎Baggio, e totul în regulă?
‎De unde-mi știi numele?
‎Cum să nu recunosc ‎cel mai promițător jucător?
‎Da, foarte promițător.
‎Ce vrei să spui ?
‎Toată lumea spune că ești…
‎- Un fenomen, am auzit. ‎- Un fenomen.
‎Maurizio.
‎Roby.
‎Dacă e în regulă, aș vrea să-ți dau ceva ‎care m-a ajutat mult.
‎Ai auzit de budism?
‎De ce râzi?
‎Și eu am reacționat așa inițial.
‎Dar pornirea în călătorie ‎mi-a schimbat viața.
‎„Revoluția umană”.
‎O să-mi pun și adresa aici,
‎deci, dacă vrei,
‎poți să treci pe la mine cândva,
‎și putem exersa puțin. Ce zici?
‎Da, poate data viitoare.
‎Când Eagles scot un album nou.
‎Mulțumesc.
‎1 IANUARIE 1988
‎- Da? ‎- La mulți ani, iubire!
‎Alo?
‎Ce se întâmplă?
‎Renunț.
‎Nu mă descurc deloc.
‎Mă întorc la Caldogno.
‎Stai, nu înțeleg. ‎Mamă, dai mai încet, te rog?
‎Vor să mă vândă la Pescara.
‎În Seria B.
‎Știi ce înseamnă asta?
‎O să mă întorc acasă și o să fim împreună.
‎Ești acolo?
‎Ascultă, Roby!
‎Ai supraviețuit unei accidentări ‎care ar fi făcut pe altcineva…
‎Supraviețuit, Andreina?
‎- Am jucat două meciuri în doi ani. ‎- Ai înscris contra lui Maradona.
‎Toți își amintesc aici, în oraș.
‎Tatăl tău mi-a zis
‎că ai promis să câștigi Cupa Mondială.
‎E adevărat?
‎Nu mai rezist.
‎Atunci, insistă!
‎Fiindcă dacă insiști, la un moment dat…
‎Tu m-ai învățat asta.
‎Eu am insistat și, în sfârșit, ‎l-am convins pe tata.
‎Vin la tine în curând.
‎Serios?
‎Da!
‎Nu te lăsa doborât, trebuie doar
‎să-ți găsești ‎forța de a merge mai departe, știi?
‎La mulți ani, iubire!
‎Pa!
‎Baggio?
‎Hai, iubito! Te rog, înțelege! ‎E un prieten care trece printr-o criză.
‎Vezi în ce stare e?
‎Hai, te rog! Să nu mai faci asta! ‎Nu te supăra!
‎- Te-am băgat în belele? ‎- Nu, o să-i treacă.
‎Haide, facem o jumătate de oră ‎ca să înveți?
‎- Pare cam scurt. ‎- Scurt?
‎Nu? Am putea face o oră sau două.
‎Sunt liber toată ziua.
‎Liber toată ziua? ‎Atunci o să stăm aici până la Bobotează.
‎- Cine e ăla? ‎- Daisaku Ikeda.
‎Sensei-ul. ‎Maestrul meu.
‎- Vorbești și japoneză? ‎- Nu, nu contează.
‎Cu timpul, vei vedea
‎că mințile luminate ‎pot comunica în alte feluri.
‎Cum funcționează asta?
‎Așa, citește asta! E chineză antică.
‎Nam myoho renge kyo.
‎- Bun. ‎- Adică?
‎E legea mistică esențială a vieții.
‎Deci, dacă spun fraza asta zilnic, ‎o să mă simt mai bine?
‎E nevoie de ceva dedicare.
‎Nu e „abracadabra”.
‎Trebuie să te concentrezi pe țeluri,
‎să-ți depășești condiția, ‎să-ți cureți karma.
‎Ce să curăț?
‎- Karma ta. ‎- Ce e asta?
‎E rodul acțiunilor ‎pe care le întreprindem cu toții.
‎Ca un fel de cazier?
‎Da, nu chiar, dar vreau să zic…
‎Dacă te porți bine, karma ta e curată. ‎Dacă nu…
‎- E murdară? ‎- Vezi?
‎Bine.
‎Cred că a mea e destul de curată. ‎N-am rănit pe nimeni.
‎În afară de câteva rațe vânate.
‎Iată! Ascultă cu grijă! Ia aia!
‎Două pe partea asta.
‎Uite așa!
‎Perfect, foarte bine. Să începem!
‎Nam myoho renge kyo…
‎Nu, serios.
‎Important e să înțelegi
‎că totul depinde de tine.
‎Tu îți controlezi viața.
‎Tu ești cel care-și hotărăște existența.
‎Tu îți hotărăști viitorul.
‎Deci, mai întâi, axează-te ‎pe un țel precis!
‎Îl notezi, îl vizualizezi.
‎Și apoi îți pui toată energia în el.
‎Fiindcă, crede-mă,
‎dacă nu muncești din greu, ‎rezultatele nu vor veni de la sine.
‎- Mulțumesc, Roberto. Pa! ‎- Pa, mulțumesc!
‎În Cupa Mondială din 1970,
‎finala a fost Italia contra Brazilia.
‎Am pierdut cu 4-1.
‎Ai venit la mine
‎și ai zis:
‎„Voi câștiga Cupa Mondială ‎contra Braziliei.”
‎Mai ții minte?
‎Arăt mai bine acolo decât în realitate.
‎Ești prost.
‎Devii tot mai bună. ‎De ce nu te apuci de asta?
‎Da, sigur. A desena nu e ‎o slujbă adevărată.
‎Și să lovești o minge este?
‎E diferit. Tu ai talent.
‎Doamne!
‎Ai nevoie doar de puțină încredere.
‎De fapt, e ceva care te-ar putea ajuta.
‎Cel puțin, pe mine m-a ajutat.
‎Mă rog de două luni.
‎Ce? Te duci la slujbă?
‎Am devenit budist.
‎Ești un idiot.
‎Vorbesc serios.
‎Serios, Roby?
‎- Serios? ‎- Da, serios.
‎Te rogi la Buddha?
‎Două ore pe zi.
‎Una dimineața și una noaptea ‎cu fața la Gohonzon.
‎Două ore pe zi?
‎Ești nebun.
‎De ce?
‎Mi-ai zis să-mi găsesc puterea ‎să merg mai departe.
‎O găsesc.
‎Roby, ascultă, e ca un cult.
‎Adică, îți vor lua toți banii.
‎Uită-te la mine și spune-mi!
‎Mi-e mai bine sau mai rău?
‎SELECTAREA ÎN ECHIPA NAȚIONALĂ
‎Poate că ar fi trebuit ‎să specific „un țel realizabil”.
‎De ce? Ăsta nu e?
‎Ei bine…
‎Te duci în seria B acum, spune-mi!
‎De fapt, m-am limitat.
‎De ce? Ce voiai să scrii?
‎Câștig Cupa Mondială contra Braziliei.
‎Mâine-dimineață, la 6:30?
‎Da, mulțumesc că ai venit.
‎Ascultă, care a fost țelul tău în viață?
‎Poate ai vrut să fii
‎un toboșar celebru.
‎Așa e. Keith Moon.
‎Toboșar la The Who.
‎Și ce s-a întâmplat?
‎Nimic, de ce?
‎Ei bine, nu pare…
‎- Nu? ‎- Ascultă!
‎Moon a murit la 32 de ani ‎după o supradoză de droguri.
‎Cine se descurcă mai bine, eu sau el?
‎Nu ceea ce primești de la lume ‎te face fericit.
‎- Încă vreau să câștig Cupa Mondială. ‎- Bun.
‎Va trebui să exersezi mult, dar…
‎Baggio, te căutam.
‎Te așteaptă în Pescara.
‎Cum adică? Încă vreți să mă vindeți?
‎Echipa națională, Roby. Înțelegi?
‎E convocarea pentru amicalul ‎împotriva Norvegiei
‎din Pescara, 19 Octombrie.
‎Îmbracă-te! ‎Domenica Sportiva ‎așteaptă un interviu.
‎- Cu mine? ‎- Nu, cu mine. Haide, să mergem!
‎Toate evenimentele ‎sportive s-au oprit de Crăciun,
‎dar știrea zilei e ‎succesul personal al lui Roberto Baggio,
‎care tocmai a fost premiat de revista ‎France Football
‎cu Balonul de aur din 1993,
‎o recunoaștere anuală ‎a celui mai bun jucător.
‎Bună seara!
‎Suntem în direct de la stadionul Giants ‎din New Jersey,
‎de lângă New York,
‎unde Italia urmează să-și înceapă ‎aventura la Mondialul SUA '94.
‎În câteva minute, azzuri vor fi pe teren
‎contra Éire, Republica Irlanda,
‎în primul lor meci de Cupă Mondială.
‎Haideți, am dat drumul la meci!
‎Haideți, oameni buni!
‎Da, înregistrez.
‎Italia!
‎Gata cu cărțile, începe meciul.
‎Puneți-le deoparte!
‎Italia a chemat, da!
‎ITALIA - IRLANDA 0-1
‎O singură atingere.
‎Eu iau mingea, dau mingea. ‎O singură atingere.
‎Dar nu. Eram împrăștiați..
‎În loc să fim aici, aici
‎și aici, ce am făcut?
‎Am ajuns aici.
‎Știam că Irlanda e ‎mai puternică fizic, nu?
‎Cât timp i-am studiat? Două luni întregi.
‎Două luni.
‎Și apoi, i-am lăsat…
‎Am făcut jocul lor, nu pe al nostru.
‎O singură atingere.
‎Dle antrenor?
‎Cum să driblez un tip ‎cu o singură atingere?
‎Ce spui, Roberto?
‎Dacă de fiecare dată când ating mingea, ‎trebuie să pasez,
‎cum să driblez?
‎Toată lumea în camera de proiecții!
‎Hai să revedem partida!
‎Mai puțin tu.
‎Vino încoace!
‎Știi că nu joci ca în calificări, nu?
‎Eu joc dinafara poziției.
‎Mă simt exclus din joc, așa.
‎Și am pierdut împotriva Irlandei.
‎Știu.
‎Dar…
‎Roberto, trebuie să rămâi calm.
‎Ai încredere în mine!
‎Fiindcă, pentru noi, ‎ești ca Maradona pentru Argentina.
‎Ești esențial.
‎Pe el l-ați pune să joace ‎cu o singură atingere?
‎Naționala noastră va trebui ‎să dea dovadă de forță
‎ca să uite meciul trist contra Irlandei.
‎…pasă scurtă pentru Baresi
‎care conduce mingea.
‎Casiraghi, Roberto Baggio se apropie. ‎Trage la poartă!
‎Frumos efort!
‎În extrema dreaptă…
‎Pasa spre Baresi, el…
‎Bjørnebye, Rushfeldt… ‎Trebuie să fim atenți!
‎Apărarea noastră a fost nepregătită
‎și Pagliuca…
‎Nu!
‎- A fost fault? ‎- Da, nu în careu.
‎…adversarul și e trimis pe bancă.
‎Nu e bine deloc.
‎Pagliuca trimis pe bancă…
‎Trebuie să scoată un atacant.
‎- Ce s-a întâmplat? ‎- Pagliuca a fost trimis pe bancă.
‎INTRĂ 12 - IESE 10
‎Nu!
‎Nu cred! Îl scoate pe Roby?
‎- De ce ar face asta? ‎- L-a scos?
‎Cum adică, Baggio?
‎Baggio spune: „Cine, eu?”
‎Tipul ăsta e nebun.
‎A zis că e nebun.
‎- Ce a spus? ‎- Că Sacchi e nebun.
‎Asta nu e bine. Nu e bine.
‎Întâi, expresia lui Baggio, ‎apoi a lui Sacchi.
‎A scos premiatul cu Balonul de aur. Pa!
‎…Marchegiani.
‎Voiați să-mi vorbiți, dle antrenor?
‎Vino aici!
‎Ce ai spus când te-am scos?
‎Că sunt nebun?
‎Într-o transmisiune globală?
‎Crezi că m-ai făcut de rahat ‎în fața unui miliard de oameni?
‎O să-ți spun un secret.
‎Tu te-ai făcut de rahat.
‎Ai arătat că ești ‎un jucător imatur și arogant.
‎Dle antrenor, ‎mi-ați spus că sunt esențial.
‎Vă văd pe toți la fel.
‎Dacă-mi lipsește un om, ‎mă gândesc să câștig,
‎nu să protejez sensibilitatea cuiva, ‎ai înțeles?
‎Dar, oricum, sunt nebun.
‎Nebun de-a dreptul.
‎Dacă nu ești nebun, nu încerci ‎să schimbi fotbalul în Italia.
‎Acum du-te!
‎De mâine, trezirea la cinci!
‎Trebuie să lucrăm la mișcări fără minge ‎fiindcă ne lipsește precizia.
‎Suntem un dezastru!
‎Arbitrul fluieră.
‎Scor final 1-1.
‎Meci inutil.
‎- Inutil. ‎- Acum ce facem?
‎- Inutil. ‎- Ce se întâmplă acum?
‎Problema e în apărare.
‎Nu, e Sacchi, nu-i lasă să joace.
‎Toți sunt experți acum?
‎Sacchi a câștigat tot, știe ce face.
‎Sacchi…
‎Pare foarte trist băiatul ăla.
‎Are nevoie de noi.
‎Are nevoie de familia lui.
‎Să mergem acolo!
‎Dacă se califică, mergem.
‎Nu-i așa, Florindo?
‎Bine.
‎Gianni Agnelli, patronul echipei Juventus
‎a spus că Baggio, împotriva Mexicului,
‎a arătat ca un iepure ud.
‎O lovitură dură pentru imaginea
‎celui mai așteptat jucător din națională ‎și a celui mai menajat de la Juventus.
‎- Uite cine a venit! ‎- Unde ați fost? E unu.
‎Dezastru, ne-am rătăcit!
‎Am înconjurat New Jersey de trei ori.
‎Îl știu cu ochii închiși.
‎Tatăl tău ne face să ne certăm și aici.
‎Dragostea mea.
‎Tată, te iubesc.
‎Scumpo, și eu te iubesc.
‎- Bună, iubire! ‎- Bună!
‎Ce mai faci?
‎Cum sunt?
‎Bine acum. Sunt bine acum.
‎Unde-s valizele?
‎Le are el.
‎Ne-au spus să le punem în cărucior.
‎Albertini!
‎Donadoni!
‎Dă mingea la Massaro!
‎Ce minge? Nu e nicio minge.
‎Nigerienii sunt mai rapizi, mai puternici.
‎Trebuie să uităm că am trecut ‎de pe locul trei în grupă.
‎Cupa Mondială începe acum pentru noi.
‎Suntem în șaisprezecimi ‎la Cupa Mondială și…
‎suntem Italia.
‎Suntem în șaisprezecimi, ‎o rundă eliminatorie.
‎Câștigă, merg mai departe. ‎Pierd, pleacă acasă.
‎Italia a jucat mereu fotbal ca în război.
‎Tragem doar în clipa ‎în care inamicul greșește.
‎La naiba, arbitrule!
‎Ar fi fault. Ar fi cartonaș galben.
‎Asta e Italia pe care o vreți?
‎O țară fără idei noi,
‎incapabilă de schimbare?
‎Suntem urâți pentru că ne gândim ‎doar la noi.
‎Eu aș prefera să văd o echipă,
‎nu 11 jucători.
‎Carlo?
‎Anunță cei 11 selectați.
‎Marchegiani.
‎Mussi.
‎Maldini, Costacurta, Benarrivo.
‎Donadoni, Berti.
‎Baggio, Roberto
‎și Massaro.
‎Traiectoria e înaltă.
‎Mingea… e gol.
‎Nu! Ce a fost asta?
‎…un gol ciudat.
‎O greșeală dintr-o confuzie…
‎Nu pot să cred. Mă duc acasă. Asta e.
‎…Yekini înscrie.
‎Să mai vedem o dată!
‎Mai sunt câteva minute.
‎Atmosfera e descurajantă.
‎Hai, Roberto!
‎Altă inițiativă.
‎Iată! Mingea îl găsește pe Baggio.
‎Și e un gol al lui Roberto Baggio ‎în minutul 43 din repriza a doua.
‎Roberto Baggio egalează scorul…
‎Da!
‎Roberto Baggio.
‎Părea că se terminase.
‎Vă spun. Va continua să înscrie.
‎Pasă cu boltă la Benarrivo!
‎E la pământ. Penalty!
‎Încet!
‎E un penalty, nu un gol încă.
‎Cât mai durează?
‎Un moment de mare entuziasm și agitație.
‎Al unsprezecelea minut ‎din primele prelungiri.
‎Roberto Baggio contra lui Rufai.
‎ȘAISPREZECIMI ‎ITALIA - NIGERIA 2-1
‎BAGGIO REUNEȘTE ITALIA
‎Pasă lungă la Signori.
‎Signori îl găsește pe Baggio.
‎Roberto Baggio șutează!
‎Și înscrie. Roberto!
‎SFERTURI DE FINALĂ ‎ITALIA - SPANIA, 2-1
‎Dle antrenor!
‎BAGGIO DUCE ITALIA ÎN SEMIFINALĂ ‎CONTRA BULGARILOR LUI STOICHKOV
‎…intră acolo. ‎Mingea e la piciorul lui drept!
‎Înscrie!
‎Costacurta!
‎Bravo, Roby!
‎Drept. Mingea e pentru Roberto.
‎E în careu. Caută o deschidere, ‎dar nu pătrunde.
‎Zvetanov nu-l lasă să treacă.
‎SEMIFINALĂ ‎ITALIA - BULGARIA 2-1
‎Poți să mă omori, ‎dar n-o să ratez finala cu Brazilia.
‎Era foarte cald pe stadion.
‎Am observat.
‎Erau 40 de grade Celsius, umiditate 100%.
‎Sigur că vă accidentați.
‎Ți-am făcut o promisiune, nu?
‎Ce?
‎Când aveam trei ani.
‎Finala cu Brazilia.
‎Ai promis că vei câștiga.
‎Încă nu ai câștigat.
‎Ce facem?
‎Încercăm niște lovituri.
‎- Aici? ‎- Da!
‎Vreau să-ți testez piciorul.
‎Mai tare!
‎Cu toată puterea ta!
‎Din nou!
‎- Din nou! ‎- Destul!
‎- Nu. ‎- Vrei să joc finala?
‎Vreau să știu dacă poți.
‎Poate preferi să mă accidentez, ‎ca să nu joc.
‎Poftim?
‎Dacă câștigi Cupa fără mine, ‎meritul e al tău,
‎dar dacă te eclipsez,
‎nu mai e Italia lui Sacchi, ‎ci a lui Baggio.
‎Stai să înțeleg, crezi că vreau ‎să te accidentez?
‎Am găsit unul mai paranoic decât mine.
‎Mă duc pe teren. ‎Dacă nu sunt bun, mă poți schimba.
‎Bună seara!
‎Naționala Italiei a învins Bulgaria…
‎Multe televizoare și ecrane uriașe ‎în toată Italia,
‎pe străzi și în piețe…
‎…cei mai sălbatici fani se scufundă ‎în fântâni
‎și auzim sunetul asurzitor ‎al mașinilor care ne înconjoară…
‎FINALA
‎Visezi toată viața să joci ‎finala cu Brazilia.
‎Apoi, când se întâmplă, ‎arbitrul suflă în fluierul final
‎și simți că n-ai jucat niciun minut.
‎Pe tabelă scrie zero-zero.
‎Dar nu-ți amintești nimic,
‎ca și cum creierul tău ‎n-a înregistrat nimic.
‎Încep prelungirile ‎și se încheie într-o clipă și ele.
‎Timpul a căzut într-o gaură neagră.
‎Puhl suflă în fluier.
‎Al 15-lea titlu de campioană mondială ‎va fi acordat
‎pentru prima dată, prin penalty-uri.
‎După o clipă, și penalty-urile ‎cad într-o gaură neagră.
‎Timpul fusese eliminat.
‎Nu știi unde ești, ce se întâmplă.
‎Și tot ce știi e scris acolo, sus.
‎PENALTY-URI ‎BRAZILIA - ITALIA
‎Dunga.
‎Înscrie.
‎Ama Dunga!
‎Apoi, dintr-o dată,
‎gaura neagră care a înghițit timpul ‎se revarsă.
‎Ceea ce a fost rapid devine lent, ‎aproape nemișcat.
‎Deodată, fiecare clipă pare ‎să dureze o viață.
‎Când timpul o ia razna, ‎prezentul și trecutul se confundă.
‎Brazilia preia conducerea.
‎Roberto Baggio va executa ‎ultimul nostru penalty.
‎Încă avem
‎o rază de speranță.
‎Domnilor, această lovitură ‎va decide câștigătoarea
‎Campionatului Mondial din 1994.
‎Gol!
‎Ce penalty superb al lui Baggio!
‎Iar Italia e campioana mondială!
‎Colegii lui îl înconjoară.
‎Tot stadionul ovaționează ‎și îi strigă numele, Roberto Baggio!
‎Roberto Baggio!
‎Gol!
‎ȘASE ANI MAI TÂRZIU
‎Ce are?
‎Nimic, doar că e bătrân.
‎Nu dă roade. S-ar putea să fiu nevoit ‎să-l tai.
‎Ești grădinar acum?
‎Sunt șomer.
‎S-ar putea să fiu tăiat și eu.
‎Nu te voiau japonezii? Cât au oferit?
‎14 miliarde de lire.
‎Și nu e de ajuns? Ce mai cauți aici?
‎Prefer să rămân aici.
‎Te mai gândești la Cupa Mondială.
‎Nu înțelegi că nu te vor aici?
‎Nici măcar la Vicenza.
‎Am aflat, știi.
‎De ce te iei mereu la trântă ‎cu antrenorii?
‎Întreabă-i!
‎Nu fac nimic rău, cer doar să joc.
‎Nu, te întreb pe tine.
‎O parte din vină e a ta, nu?
‎Îi eclipsez, nu știu ce altceva să zic.
‎Nu mă plâng. ‎Mă antrenez, mă rog, atâta tot.
‎Iată, „Mă rog”.
‎Poate că budismul ăsta ‎n-a fost bun pentru tine? Întreb.
‎Nu știi despre ce vorbești.
‎Când faci lucruri ciudate, ‎pare că ești diferit.
‎Că lumea n-are încredere în tine.
‎Că te gândești la tine, nu la echipă.
‎Iată, ai spus-o.
‎Tot cu „Baggio nu e jucător de echipă.”
‎Hai, te rog!
‎E o porcărie inventată de antrenori ‎ca să scape de mine.
‎Mereu ți-ai dorit să fii peste frații tăi.
‎Eu?
‎Poate tu m-ai tratat mereu ‎mai rău decât pe ceilalți
‎în loc să crezi în mine.
‎Tu trebuie să crezi în tine.
‎Dacă ai fi crezut mai mult, ‎poate ai fi înscris la acel penalty.
‎Prostul de mine.
‎Mulțumesc pentru reamintire.
‎Tot penalty-ul?
‎Cum naiba l-am ratat?
‎N-am tras un șut înalt ‎în viața mea. Niciodată.
‎Știi ce cred eu?
‎Că toată lumea te iubește așa de mult ‎fiindcă ai pierdut finala.
‎Pentru că ai arătat că ești om, ‎faci greșeli și suferi.
‎Ca toți ceilalți.
‎Mă duc să mă plimb.
‎Culcă-te, nu-ți face griji!
‎Vittorio, scuze dacă e târziu.
‎Te deranjez?
‎Care a fost primul țel ‎pe care l-ai scris?
‎Am scris multe.
‎Și, Roby, importantă e călătoria.
‎Descoperim adevăratele țeluri pe parcurs.
‎De ce mă întrebi?
‎Fiindcă-mi ești prieten mai întâi, ‎apoi manager.
‎Sigur că sunt prietenul tău.
‎Altfel n-aș conduce 200 de km ‎la 5:30 dimineața să vin aici.
‎Vreau să merg în Japonia.
‎Te-ai răzgândit?
‎Ai decis să accepți oferta?
‎Nu.
‎Peste doi ani.
‎La Cupa Mondială ‎din Japonia și Coreea.
‎Cu echipa națională.
‎Înțeleg ce vrei să spui despre călătorie.
‎Dar simt că trebuie să fiu acolo.
‎Să port tricoul ăla.
‎Sunt aici pentru tine. De-asta am venit.
‎Problema e că, fără echipă, ‎nu voi fi chemat la națională.
‎Voi găsi una. Rahat, trebuie să ‎fie cineva care e încă normal.
‎Ca în scena în care Forrest Gump ‎începe să alerge
‎și oamenii îl urmează,
‎aici, în spatele lui Roby Baggio, ‎tot orașul aleargă cu el.
‎De când a reînceput antrenamentele ‎acasă, se întâmplă zilnic.
‎Un ritual colectiv, unul emoționant.
‎Campionul întors ‎în brațele orașului său natal.
‎Gino?
‎Copiii lui Caldogno…
‎- Ginetto? ‎- Ce e?
‎Ai cumpărat atâția jucători de rahat.
‎Pe Baggio de ce nu? Nu are echipă.
‎Cât va dura?
‎S-a terminat cariera lui Roberto Baggio?
‎Mulțumesc c-ați vrut să mă vedeți.
‎După cum știți, am avut ‎situații complicate cu câțiva antrenori.
‎Tot ce înseamnă Roby, valorile lui,
‎toată iubirea pe care oamenii ‎i-au purtat-o mereu…
‎- Ei bine, pentru unii, e o problemă. ‎- Știu.
‎Sunt multe primadone printre colegii mei.
‎Vă înțeleg.
‎Dai tot ce poți ‎dacă ești sufletul echipei.
‎În situația aia, nimeni nu e mai bun.
‎Ei bine…
‎trebuie doar să simt încrederea în mine, ‎ca toată lumea.
‎Aici, în Brescia, vei avea ‎toată încrederea de care ai nevoie.
‎Nu trebuie să câștigăm liga, ‎ci să evităm retrogradarea.
‎Vrei să ne salvezi?
‎O să încercăm.
‎Știu, e o primă schiță foarte detaliată.
‎Dar e important să protejăm
‎nu doar jucătorul, ci și omul.
‎Țineți minte, dle președinte, că Roby…
‎Explică-mi chestia asta budistă!
‎Imaginea e importantă, el e un exemplu…
‎Nimic, sunt budist.
‎Managerul tău e budist,
‎la fel și soția ta.
‎Nu o să mă convertești pe mine!
‎Soția mea a fost mai sceptică ‎decât dv. la început.
‎Dar vânezi.
‎Și nu e prea budist.
‎Nu, eu…
‎Când eram mic, vânam ‎doar ca să petrec timp cu tata.
‎De ce? Unde era tatăl tău?
‎Lucra mereu.
‎Și a mai avut șapte copii.
‎Uite,
‎am văzut mulți jucători.
‎Până la urmă, toți sunt la fel.
‎Își văd antrenorul ca pe un tată.
‎De asta ai avut mereu probleme.
‎Voiai toată iubirea pentru tine.
‎Desigur, cu șapte frați.
‎Ei bine…
‎Nu sunt prea sigur.
‎Nu-ți face griji, cât sunt aici, ‎există o singură strategie.
‎Toată lumea îți dă mingea și tu înscrii.
‎Îți place strategia asta?
‎Ce e?
‎Nimic, doar că suntem bucuroși.
‎De ce ?
‎Că joci cu noi. Încă nu ne vine să credem.
‎Atunci, hai să jucăm!
‎Haideți!
‎Poate chiar o să câștigăm, ei?
‎Roberto, fă-mă fericit!
‎CĂPITANUL BAGGIO
‎BAGGIO E CĂPITANUL
‎BRESCIA A RENĂSCUT
‎Pentru Mazzone!
‎Din nou, răzbunare pentru Baggio ‎contra unei foste echipe.
‎CAPODOPERA LUI BAGGIO
‎BAGGIO SALVEAZĂ BRESCIA
‎Odată cu sosirea lui Baggio, ‎vânarea locurilor din UEFA începe.
‎N-am văzut Brescia jucând așa de bine.
‎Încălziți-vă, haideți!
‎BAGGIO ÎNSCRIE!
‎TREI VICTORII DIVINE
‎BRESCIA ÎNCHEIE PE LOCUL OPT
‎Roby!
‎Brescia!
‎Domnule antrenor!
‎IANUARIE 2002
‎Te-am urmărit. Ești în formă.
‎Aproape de Baggio pe care-l antrenam.
‎Sunt bine, domnule.
‎Și datorită lui Mazzone.
‎Știi ce se spune?
‎Că e copia ieftină a lui Trapattoni.
‎Nu, Carlo ar spune că-s copia scumpă ‎a lui Mazzone.
‎Așa e.
‎Deci vrei să-ți spun ‎că te duc la Cupa Mondială?
‎Mai sunt opt luni, Roby. E mult timp.
‎Știu. Îmi dau seama de asta.
‎Vă rog doar să mă țineți minte
‎când veți alege.
‎Giovanni, știi asta.
‎E ultima șansă a lui Roby.
‎Dacă joacă tot așa, adică…
‎Bine, dacă ești în formă, te iau.
‎Ți-o garantez.
‎E singurul lucru pe care ți-l pot spune.
‎E de ajuns.
‎Brescia se luptă încă, caută să egaleze.
‎Vino, mamă!
‎Da, vin imediat. Nu te mișca!
‎Nu te mișca!
‎Giunti șutează lung.
‎Încearcă o lansare frumoasă
‎către Tare.
‎Pasă nepermisă ‎pentru coechipierul care vine…
‎- Ți-am spus să nu te miști. ‎- Mamă?
‎Tata s-a accidentat.
‎Bună!
‎Bună, Andreina!
‎Cum e?
‎Chirurgul spune că vrea ‎să-l consulte mâine-dimineață.
‎Nu.
‎Cum, nu?
‎Spune că nu mai vrea o operație, că…
‎nu mai suportă.
‎Despre ce e vorba?
‎S-a terminat. Asta e.
‎Îi spui tu maestrului Ikeda?
‎Ce?
‎Că renunți la Cupa Mondială ‎din Japonia, acasă la el.
‎Roby, e Cupa Mondială a ta.
‎FIFA a aprobat 23 de jucători. ‎Au făcut-o pentru tine.
‎Sunt prea bătrân pentru o altă operație.
‎Ai avut fața în noroi ‎când te-ai accidentat, Roby.
‎Asta a văzut lumea.
‎Serios, toată lumea a văzut.
‎Baggio plângea cu fața în noroi.
‎Nu știu dacă ești de acord, eu nu-s.
‎Așa că acum te ridici,
‎te lupți
‎și chiar pentru un singur minut, ‎joci din nou.
‎Ăsta e exemplul.
‎Asta e imaginea de lăsat în urmă. ‎Baggio pe teren, în picioare.
‎Cu capul sus.
‎Operația a durat 90 de minute.
‎Am reconstituit ligamentul încrucișat
‎și am scos meniscul.
‎Cum a mers?
‎Peste șase luni, ‎te poți întoarce pe teren.
‎Pot s-o fac în trei.
‎Ce face?
‎Când tatăl tău își propune ceva,
‎o ia razna.
‎Hai să-l luăm ‎înainte să se accidenteze din nou.
‎Roby, te rog.
‎Roby, haide!
‎- Nu, pot s-o fac. ‎- Serios.
‎- Merg. ‎- E prea devreme. Haide!
‎Mă sprijin de tine.
‎Vale! Vino aici, te rog! Mattia!
‎Îți dau trei pași.
‎VINDECARE ÎN TREI LUNI
‎VINDECARE MIRACULOASĂ
‎Lasă-l în pace, săracul! Haide!
‎„La capătul capacităților mele, ‎începe credința mea.
‎O credință puternică vede invizibilul,
‎crede incredibilul ‎și primește imposibilul.”
‎Roberto, fă-mă fericit!
‎- Nu, Pep, nu putem face asta. ‎- Ba da.
‎E doar un căpitan.
‎Mișcă, vreau să câștig partida!
‎Haideți!
‎Ce faci aici ?
‎Și tu?
‎Nu mă uit.
‎Nici nu mă pot uita.
‎Dacă se accidentează din nou…
‎I-a intrat în cap ‎că vrea la Cupa Mondială.
‎E mai încăpățânat decât un catâr alpin.
‎Cred că știu pe cine moștenește.
‎Dacă pierde iar în penalty-uri, ‎să nu se mai întoarcă!
‎Nu glumi așa!
‎…șutul lui Toni, salvarea.
‎Toni iar lui Baggio!
‎Baggio înscrie!
‎Roberto Baggio!
‎Gol!
‎Da!
‎MAI, 2002
‎A fost extraordinar.
‎Întâi Pep ți-a dat banderola de căpitan.
‎Ține de protocol, nu poți face asta.
‎Apoi, două goluri în 20 de minute.
‎Primul, din foarfecă. Colțul de sus.
‎Dumnezeule!
‎Al doilea, ușor.
‎Și Mattia l-ar fi înscris.
‎Dar trebuie spus că nu a fost o revenire.
‎A fost mingea care și-a declarat ‎iubirea celor predestinați.
‎Cine e?
‎Trapattoni.
‎Bună ziua, dle!
‎Mulțumesc.
‎Dar mi-ați spus.
‎Am înțeles.
‎Da. Mulțumesc.
‎Roby?
‎Mă aburea.
‎„Dacă ești în formă, te duc.”
‎Ce dracu' puteam să fac?
‎Ce puteam să fac mai mult?
‎Nimic, atât.
‎Ai făcut tot ce era uman posibil ‎și mai mult de atât.
‎Ți-a luat 77 de zile ‎să te întorci pe teren.
‎S-a înșelat. ‎N-a înțeles că ești un simbol.
‎Un simbol.
‎Nu pot să cred.
‎La naiba!
‎Să ținem o conferință de presă, Roby?
‎Ce faci ?
‎Roby?
‎Roby.
‎Roby, încetezi?
‎Roby.
‎Ai avut dreptate.
‎E călătoria.
‎Călătoria.
‎Nici nu ești așa de supărat.
‎Eu mi-aș pierde mințile pentru așa ceva.
‎Furia nu rezolvă nimic.
‎Cine a spus asta? Buddha?
‎Îmi pare rău.
‎Ți-am promis că voi câștiga Cupa Mondială.
‎Aveai trei ani.
‎Dormeai.
‎N-ai văzut Italia contra Brazilia.
‎Adică nu ți-am făcut promisiunea?
‎Nu.
‎Glumești?
‎De ce mi-ai spus asta?
‎Fiindcă aveai ceva ce n-am avut.
‎Talent.
‎N-am renunțat la ciclism pentru voi.
‎Nici vorbă.
‎Eram mediocru, atâta tot.
‎Dar tu aveai un dar.
‎Ceva care e unu la un milion.
‎Dar nu aveai un țel.
‎Ceva care să te motiveze la greu.
‎Și eu ți-am dat un țel.
‎Îmi spui
‎că scena povestită de tine,
‎pe care mi-am bazat toată viața,
‎e inventată?
‎Mă temeam că nu ai caracter.
‎Păreai fragil.
‎Părea că jucai bine ‎doar ca să auzi că ești bun.
‎Dacă ăsta era singurul tău scop…
‎Vino aici, sperii rațele.
‎În clipa asta, ‎simt o mare dorință să te împușc.
‎Nu trage prea sus de data asta!
‎Dispari!
‎Cupa asta mondială, până la urmă.
‎Ai ceva mai bun. Știi ce?
‎Oamenii care te iubesc.
‎Știu că n-am fost tatăl pe care l-ai vrut.
‎A trebuit să te pregătesc pentru viață.
‎Nu e ușor pentru cei ca noi, ‎care nu au nimic.
‎Da, înțeleg, dar…
‎„Dar.” Mereu există un „dar,” Roby.
‎Am făcut ce am putut.
‎Ce am știut.
‎Cred că am făcut și ceva bun.
‎Și-ți pot spune în sfârșit.
‎Ce să-mi spui? Că nu ești tatăl meu?
‎Că ai fost bun.
‎Mulțumesc.
‎- Bună dimineața! ‎- Bună dimineața!
‎Cât costă?
‎- Cincizeci, vă rog. ‎- Foarte bine.
‎Puteți plăti la casier înăuntru.
‎Mă duc eu.
‎Bine, plătește tu!
‎Iată cei 23 de jucători chemați ‎la Cupa Mondială din Coreea și Japonia!
‎Da, Roberto Baggio a ieșit…
‎E nebun. Cum să nu-l iei pe Baggio?
‎Îl lasă acasă pe cel mai bun.
‎Trapattoni a decis să-l lase în urmă.
‎- Bună dimineața ! ‎- Bună dimineața !
‎Cincizeci de euro la pompa patru.
‎Mulțumesc.
‎Mulțumim corespondentului.
‎Mă tem că alegerea aceasta ‎nu-i va prea bucura pe italieni…
‎Semnați aici!
‎Roby…
‎mulțumesc pentru tot.
‎Mulțumesc ție.
‎Pa!
‎Băieți, ăla e Baggio?
‎Cum adică Baggio?
‎- Chiar era Baggio? ‎- Da.
‎Roberto Baggio!
‎Roberto!
‎Roby.
‎- Ești grozav. ‎- Mulțumesc.
‎Trebuia să te fi sunat, Roberto.
‎- Trebuia. ‎- Mersi!
‎- Trebuia să te sune. ‎- Roberto Baggio!
‎Ești grozav, Roberto!
‎Roberto Baggio!
‎Să descopăr că viața
‎Mulțumesc.
‎Era partida toată
‎Roberto Baggio!
‎Care-ți aprindea visele copilăriei
‎Era vântul ‎Care-ți sufla coada
‎Care pentru noi era deja ‎Un semn divin
‎Era găsirea unui loc
‎În mijlocul unui câmp infinit
‎Și găsirea bucuriei
‎Când timpul părea pierdut
‎Era căderea și înălțarea ‎Acceptarea durerii
‎Ca o îmbrățișare ‎Venită din suflet
‎A celor care te-au văzut ‎Vrăjind lumea cu o minge
‎Fără a ascunde vreodată ‎Omul din spatele campionului
‎MULȚUMESC PROFESORULUI MEU DE VIAȚĂ, ‎DAISAKU IKEDA,
‎PĂRINȚILOR MEI, SOȚIEI MELE, ANDREINA
‎CELOR TREI COPII MINUNAȚI
‎ȘI TUTUROR OAMENILOR CU CARE AM CREAT ‎LEGĂTURI ADÂNCI DE AFECȚIUNE ȘI PRIETENIE
‎Și apoi e toată acea pasiune
‎Și acea oarbă și nebună voință
‎Încât destinația
‎Devine uneori o obsesie
‎BAGGIO E NUMĂRUL UNU!
‎Și cicatricile și trofeele
‎Aș vrea să mulțumim infinit ‎lui Sensei Ikeda și soției sale
‎pentru această recunoaștere, ‎care ne face foarte fericiți…
‎pe care vrem s-o dedicăm
‎și s-o împărtășim ‎tuturor credincioșilor din Italia.
‎În mijlocul unui câmp infinit
‎Și găsirea bucuriei
‎Când timpul părea pierdut
‎Una dintre cele mai bune cariere ‎din istoria fotbalului italian se încheie.
‎Părăsește terenul o ultimă dată
‎poate cel mai iubit jucător ‎din fotbalul italian,
‎sigur unul dintre cei mai buni.
‎Omul din spatele campionului
‎Știi, Roberto, ‎În fond, toată iubirea aceasta
‎E rodul curajului
‎Al campionului care atingea fiecare minge
‎Ca și cum ar fi fost viața
‎Știu, poate părea o exagerare
‎Dar fiecare penalty
‎M-a învățat ceva despre viață
‎Subtitrarea: Constantin Ursachi