Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Баджо дуже зосереджений.
Вiн наближається до 11-метрової позначки.
Розмiщує м'яч.
Всi дивляться один на одного.
Стадiон затамував подих.
Баджо робить короткий розбiг.
Баджо, удар!
Хто такий Роберто Баджо?
Я народився 17 рокiв тому
у Кальдоньо, де живу дотепер.
Я почав грати, коли менi було два чи три роки.
Тягав за собою по будинку м'яча.
А зараз уже п'ять рокiв граю у «Вiченцi».
Ти знаєш, що тебе дуже цiнують?
Так, я це розумiю.
Як воно – коли тобi 17 рокiв?
Ну, я щасливий. Це приносить задоволення, але…
-Я мушу проявити себе на полi. -«Вiченца» стримує твiй талант?
-Нi, усе гаразд. -Коли ти зробиш великiй перехiд?
Це має вирiшити клуб.
Зараз ми маємо виграти чемпiонат. Сподiваюсь, це буде вдалий рiк.
-Їжа на столi! -Вже йду!
Хутчiше, Еддi.
Надя, допоможи мамi.
Йду.
Еддi, поклич Вальтера. Весь час висить на телефонi з подружкою.
Вальтере, ходiмо вечеряти.
Робi, те, що пишуть у газетi – це правда?
-Так, але не показуй їм. -Ти маєш їм сказати.
Вода, передай воду.
-То ми їмо, чи як? -Звiсно, їмо.
-Рис iз бобами. Руки помив? -Так.
Ви всi мене з розуму зводите.
Нi, маячня якась.
Думаєш, я хочу бути тут сьогоднi?
Мам, скажи щось.
Гей, що за шум?
Нарештi.
Кажiть.
Еддi, скажи татовi про тест з iсторiї.
Я отримав 10 балiв.
Молодець, хлопче.
Тато, я ходила з мамою за покупками.
-Але твого сиру в них не було. -У них було вино.
Маю сьогоднi побачення.
І я говорив iз Сандро.
Вiн сказав, зараз вони не набирають людей, але, може, трохи згодом.
Я пiдписав контракт iз «Фiорентиною».
На два мiльярди 700 мiльйонiв лiр.
Свята Марiя!
Чому ти не сказав нам ранiше?
Я хотiв, щоби тато теж почув.
Ти отримаєш цi грошi?
Нi, вони дiстануться «Вiченцi».
Я отримуватиму зарплатню. Гарну зарплатню.
Чудово. Тож ти зможеш повернути грошi за розбитi вiкна в майстернi.
Якби ж вiн вiдпрацьовував штрафнi у себе в кiмнатi.
Може, я час вiд часу зможу приїжджати i допомагати тобi в майстернi.
З огляду на те, що платить «Фiорентина»,
зосередься на тому, щоб заробляти цi грошi.
Тобi хоч цiкаво,, що я гратиму в Серiї А?
-Що ти хочеш почути, що ти молодець? -Хоча б це.
Це нiчого не змiнює.
Ти не кращий за свого брата,
який жили рве на заводi.
І якщо ти чекатимеш на комплiмент за кожен свiй крок,
то мало чого досягнеш.
Слiд важко працювати i низько лiтати.
Що ти знаєш про досягнення?
У мене восьмеро дiтей. Восьмеро.
Як я мав їх прогодувати?
Я не мiг брати участь у велогонках i залишити твою маму саму.
Отже це ми виннi, що ти не став Еддi Мерксом.
Забагато балаканини, сполохнеш качок.
Бачиш, що трапляється, коли низько лiтаєш?
Апорт!
Робi!
Якщо не поквапишся, вони почнуть тренування без тебе.
Обережно, не поранься.
Поїдеш зi мною до Флоренцiї?
Авжеж.
А як же школа?
Там теж є школи.
Вони мене нiколи не вiдпустять.
А ти стiй на своєму.
Якщо бути наполегливим,
рано чи пiзно…
Тата паралiч розiб'є.
Давай просто прогуляємось.
Ти занадто легко здаєшся.
Дивись.
-Їдьмо. -Бачиш, якщо наполягати.
-Уперед. -Готова?
Так.
5 ТРАВНЯ 1985 РОКУ «РІМІНІ» – «ВІЧЕНЦА»
Як воно – отримувати найвищу платню серед 18-рiчних?
Що ж, це велика вiдповiдальнiсть.
Оскiльки це твої останнi матчi в Серiї С,
не поводься з нами надто суворо, гаразд?
Добре.
Що вiн хотiв?
Хто, Саккi?
Боїться, що я заб'ю гол.
Тодi зроби це.
Ну ж бо!
Справа!
М'яч!
Передня хрестоподiбна, капсула, менiск i бiчна.
Ми просвердлили отвiр у головцi великогомiлкової кiстки.
Потiм розрiзали сухожилля, провели його крiзь отвiр,
пiдтягнули i закрiпили 220 швами.
Двiстi двадцять швiв?
Коли я зможу знову грати?
Найголовнiше зараз – це одужати.
Я зайду подивитися, як вiн, пiзнiше.
Мамо.
Так, любий. Я тут.
Якщо ти мене любиш, просто вбий.
Що ти таке кажеш?
Таке не можна казати навiть жартома.
Нiколи так не кажи.
Баджо.
Ти приїхав.
Доброго ранку.
Вiтаю.
-Доброго ранку. -Вiтаю.
Я це вiзьму.
Дякую, що привезли його сюди.
Дякую, що берете його, навiть у такому станi.
Нiчого, крок за кроком, правда ж?
-Робi, я зачекаю на тебе всерединi. -Гаразд.
-Дякую. До побачення. -До побачення.
На чемпiонатi свiту 1970 року Італiя грала у фiналi проти Бразилiї.
Ми програли з рахунком 4:1.
Я був там, у розпачi.
Ти пiдiйшов до мене
i сказав:
«Я виграю для тебе чемпiонат свiту проти Бразилiї, обiцяю».
Пам'ятаєш?
Неймовiрно! Ми нарештi потрапили у фiнал.
І так ви граєте?
Бразилiя стала чемпiоном свiту.
Менi було три роки. Як я можу пам'ятати?
Послухай.
Ця травма – краще, що могло з тобою трапитися.
Ти думав, що перемiг, аж раптом усе втратив.
Не сприймай нiчого в життi як належне. Нiхто тобi нiчого не винен.
На щастя, ти рано в цьому пересвiдчився.
Оце так пощастило.
Побачимо.
Робi!
Слухай, там проблеми з твоєю платнею.
Тобто?
Чеки не переведенi в готiвку.
Ти отримав чеки?
Але ж…
Я ще навiть не починав грати, за що ви менi платите?
Гей, ти не перший, хто зазнав травми пiд час гри.
Ну ж бо, отримай платню по цих чеках.
І бiльше оптимiзму!
Життя триває.
Допомогти?
Так, я шукаю новий альбом…
Eagles? Немає, вибач.
Це вже втретє ти питаєш мене про платiвку Eagles.
І їхнiй останнiй альбом вийшов у 79-му.
Баджо, у тебе все гаразд?
Звiдки ти знаєш моє iм'я?
Думаєш, я не впiзнаю нашого найперспективнiшого гравця?
Еге ж, дуже перспективний.
Що ти маєш на увазi?
Тут усi кажуть, що ти…
-Обраний. Так, я чув. -Обраний.
Маурiцiо.
Робi.
Якщо дозволиш, хочу дати тобi одну рiч, яка дуже менi допомогла.
Ти щось чув про буддизм?
Чому ти смiєшся?
Послухай, моя перша реакцiя теж була такою.
Але згодом, коли я встав на цей шлях, це змiнило моє життя.
«Революцiя людства».
Я також напишу тут свою адресу,
i, якщо буде бажання,
можеш якось завiтати до мене,
i можемо влаштувати короткий сеанс. Як тобi?
Може, якось iншим разом.
Коли Eagles випустить новий альбом.
Дякую.
Взаємно.
1 СІЧНЯ 1988 РОКУ
-Так? -З Новим роком, коханий!
Алло?
Що сталося?
Я йду зi спорту.
Менi так погано.
Повернусь до Кальдоньо.
Я не розумiю. Мамо, зроби тихiше, будь ласка.
Вони хочуть продати мене «Пескарi».
Це Серiя В.
Розумiєш, що це означає?
Я просто повернуся додому, i ми будемо разом.
Ти там?
Послухай, Робi.
Ти пережив травму, яку будь-хто iнший…
Пережив, Андреiна?
-Я зiграв у двох матчах за два роки. -І забив гол у матчi з Марадоною.
Тут у мiстi досi про це згадують.
І твiй батько сказав,
ти обiцяв йому виграти чемпiонат свiту.
Це правда?
Я бiльше так не можу.
Тодi стiй на своєму.
Тому що, якщо бути наполегливим, рано чи пiзно…
Ти мене цього навчив.
Я стояла на своєму i нарештi переконала тата.
Я скоро приїду до тебе.
Правда?
Так.
Не опускай руки, тобi просто потрiбно
знайти сили, щоб рухатися далi.
З Новим роком, любий.
Бувай.
Баджо?
Не ображайся, люба. У мого друга важкий перiод.
Бачиш, у якому вiн станi?
Прошу, не починай. Годi сердитись.
-Проблеми через мене? -Не переймайся, вона зрозумiє.
Почнiмо з 30 хвилин, щоб ти зрозумiв, про що йдеться.
-Як на мене, замало. -Замало?
Хiба нi? Може, годину-двi?
У мене цiлий день вiльний.
Цiлий день? Тодi ми залишимося тут до Богоявлення.
-Хто це? -Дайсаку Ікеда.
Сенсей. Мiй наставник.
-Ти розмовляєш японською? -Нi, але це не має значення.
Згодом ти зрозумiєш,
що просвiтленi уми можуть спiлкуватися iншим чином.
Гаразд, i як це працює?
Добре, прочитай це. Це давньокитайська.
Наму-Мьо-Хо-Рен-Ге-Кьо.
-Добре. -Що це означає?
Це фундаментальний мiстичний закон життя.
Отже, якщо я повторюватиму це щодня, я почуватимусь краще?
Ну, це вимагає певної посвяти.
Це не абракадабра.
Ти маєш зосередитися на своїх цiлях,
пiдняти життя на вищий рiвень, очистити карму.
Що очистити?
-Карму. -Що це?
Карма – це наслiдки наших дiй.
Щось на кшталт перелiку правопорушень?
Не зовсiм, але я маю на увазi,
якщо ти робиш правильнi речi, твоя карма чиста. Інакше…
-Вона брудна? -Саме так.
Добре.
Думаю, моя досить чиста, я нiколи нiкого не кривдив.
Ну, хiба що кiлька качок на полюваннi.
Ось бачиш. Слухай уважно. Вiзьми це.
Два з цього боку.
Ось так.
Супер, дуже добре. Починаймо.
Наму-Мьо-Хо-Рен-Ге-Кьо…
Нi, давай серйозно.
Ти маєш зрозумiти одну важливу рiч –
все залежить вiд тебе.
Твоє життя – у твоїх руках.
Це ти визначаєш своє iснування.
Ти визначаєш своє майбутнє.
Отже, спочатку ти обираєш конкретну мету.
Маєш її записати i вiзуалiзувати.
А потiм скеровуєш всi сили на її досягнення.
Тому що, повiр менi,
нiчого не вiдбудеться саме собою без наполегливої працi.
-Дякую, Роберто. Бувай. -Бувай, дякую.
На чемпiонатi свiту 1970 року
Італiя грала у фiналi з Бразилiєю.
Ми програли з рахунком 4:1.
Ти пiдiйшов до мене
i сказав:
«Я виграю чемпiонат свiту проти Бразилiї, обiцяю».
Пам'ятаєш?
Я тут маю кращий вигляд, нiж у життi.
Дурненький.
У тебе виходить все краще. Може, займешся цим всерйоз?
Аякже. Малювання – це не робота.
А бити по м'ячу – робота?
Це iнше. У тебе талант.
Послухай.
Тобi потрiбно лише трохи впевненостi.
До речi, є дещо, що може тобi допомогти.
Менi принаймнi допомагає.
Я молюся вже два мiсяцi.
Тобто? Ти ходиш на месу?
Я став буддистом.
От дурний.
Я серйозно.
Правда, Робi?
-Правда? -Так.
Ти що, молишся Буддi?
Двi години на день.
Одну вранцi й одну ввечерi перед Гогонзоном.
Двi години на день?
Ти здурiв?
Навiщо?
Ти сказала, що я маю вiднайти в собi сили, щоб рухатися далi.
І я це роблю.
Робi, це напевно секта.
Вони заберуть усi твої грошi.
Подивися на мене i скажи.
Менi краще чи гiрше?
Так, це дiйсно боляче, Коли ти не дивишся в мiй бiк
І я весь час питаю себе, Чи колись ти пiдеш зi мною
Так, ти весь час смiєшся Весь час смiєшся, коли я розмовляю з тобою
Так, ти кажеш, що не знаєш, Чи любиш мене так само, як я люблю тебе
Клянуся, це правда
ВИКЛИК ДО ЗБІРНОЇ
Менi слiд було уточнити: я мав на увазi здiйсненну мету.
А ця хiба нi?
Ну…
Зараз ти переходиш до Серiї В, це ти менi скажи.
Але це ще не все.
Нi? А що ти хотiв написати?
Виграти чемпiонат свiту проти Бразилiї.
Завтра о 6:30?
Так, i дякую, що прийшов.
А яку ти мав мету в життi?
Може, ти хотiв стати
вiдомим барабанщиком.
Еге ж, як Кiт Мун.
Барабанщик «The Who».
І що сталося потiм?
Нiчого, а що?
Ну, це звучить якось не дуже…
Послухай.
Кiт Мун помер у вiцi 32 рокiв вiд передозування.
Як думаєш, кому зараз краще – йому чи менi?
Щасливим тебе робить не те, що дає тобi свiт.
-Але я все ще хочу виграти мундiаль. -Добре.
Тобi треба багато практики.
Баджо, я тебе шукав.
На тебе чекають у Пескарi.
Тобто, ти все ще хочеш мене продати?
Це збiрна країни, Робi. Розумiєш?
Виклик на дружнiй матч iз Норвегiєю
в Пескарi, 19-го жовтня.
Одягайся. «Domenica Sportiva» хоче взяти в тебе iнтерв'ю.
-У мене? -Нi, у мене. Збирайся.
Пiд час рiздвяної паузи в усiх спортивних подiях
6 РОКІВ ПО ТОМУ
головною новиною є особистий успiх Роберто Баджо,
який щойно отримав вiд журналу «France Football»
Золотий м'яч за 1993 рiк –
нагороду, яка щорiчно вручається найкращому гравцю.
Добрий вечiр.
Ми ведемо прямий репортаж з «Джаєнтс Стедiум»в Нью-Джерсi,
недалеко вiд Нью-Йорку,
де Італiя ось-ось почне свою пригоду в США 1994.
За кiлька хвилин «лазуровi» зустрiнуться на полi
з «Ейре», Республiка Ірландiя,
у своєму першому матчi чемпiонату свiту.
Хутчiш, я ставлю гру!
Ходiмо!
Так, я записую.
Італiя!
Закiнчуйте з картами, гра ось-ось почнеться.
Приберiть їх.
Італiя покликала, так!
ІТАЛІЯ – ІРЛАНДІЯ 0:1
Один дотик.
Отримую м'яч – передаю м'яч. Дотик – передача.
Але ж нi. Ми були надто розтягнутi.
Замiсть того, щоб бути тут, тут
i тут, що ми зробили?
Ми всi опинилися тут.
Mи знали, що iрландцi фiзично сильнiшi за нас, так?
Скiльки часу ми їх вивчали? Цiлих два мiсяцi.
Два мiсяцi.
І врештi дозволили їм…
Ми зiграли за їхнiми правилами замiсть того, щоб вести свою гру.
Один дотик.
Тренере?
Як я можу провести м'яч повз гравця одним дотиком?
Що ти таке кажеш, Роберто?
Якщо я маю робити передачу щоразу, коли торкаюся м'яча,
тодi як менi робити дриблiнг?
Всi до вiдеозалу.
Проаналiзуємо гру.
А ти залишся.
Пiдiйди.
Ти ж знаєш, що граєш зараз гiрше, нiж у квалiфiкацiйному турнiрi?
Я граю не на своїй позицiї,
тому почуваюся виключеним з гри.
І ми програли Ірландiї.
Так.
Але ж,
Роберто, тобi треба зберiгати спокiй.
Ти маєш менi довiряти.
Бо ти для нас як Марадона для Аргентини.
Ти – ключовий гравець.
Ви б дозволили Марадонi грати одним дотиком?
Наша збiрна має проявити всю свою силу,
щоб забути про гiрку поразку в матчi з Ірландiєю.
Коротка передача Барезi,
вiн утримує м'яч.
Казiрагi, Роберто Баджо наближається. Удар!
Гарна спроба.
Крайнiй справа…
Пас Барезi, вiн…
Бьорнебю, Рашфельдт. Обережно!
Наш захист не був готовий,
i Пальюка…
Нi!
-Це був фол? -Так, за межами майданчика.
…гравця суперника i видаляється з поля.
Це дуже недобре.
Пальюку видаляють.
Вiн має видалити форварда.
-Що сталося? -Пальюку видалили.
12 IN – 10 OUT
Нi!
Не може бути. Вiн видаляє Робi?
-Але навiщо? -Вiн видалив Робi?
Тобто, Баджо?
Баджо каже: «Кого, мене?»
Вiн божевiльний.
Вiн назвав його божевiльним.
-Що вiн сказав? -Що Саккi божевiльний.
Це недобре. Зовсiм недобре.
Вираз обличчя Баджо, i потiм – Саккi.
Вiн видалив володаря Золотого м'яча. Бувай!
…Маркеджанi.
ІТАЛІЯ – НОРВЕГІЯ 1:0
Викликали, тренере?
Заходь.
Що ти сказав, коли я тебе видалив?
Що я божевiльний?
На весь свiт у прямому ефiрi?
Думаєш, виставив мене покидьком перед мiльярдом людей?
Вiдкрию тобi таємницю.
Ти виставив бовдуром себе.
Показав, що ти незрiлий i зарозумiлий гравець.
Тренере, ви казали, що я ключовий гравець.
Для мене ви всi однаковi.
І якщо я залишаюся без гравця, я думаю про перемогу,
а не про те, щоб не образити чиїсь почуття, зрозумiв?
До речi, я таки божевiльний.
Справдi божевiльний.
Без цього не варто навiть намагатися змiнити футбол в Італiї.
Тепер iди.
Завтра починаємо о п'ятiй ранку.
Мусимо опрацювати рухи без м'яча,
тому що нам не вистачає точностi.
У нас жалюгiдна гра!
Лунає фiнальний свисток арбiтра.
Результат гри 1:1
Безглузда гра.
-Безглузда. -І що тепер?
-Безглузда. -Але що тепер?
Усе через пресинг на середнiй лiнiї.
Нi, це через Саккi, вiн не дає їм грати.
То тепер ми всi експерти?
Саккi всюди перемагає, вiн знає, що робить.
Саккi.
Наш хлопець такий сумний.
Йому потрiбнi ми.
Його родина.
Ми мусимо бути там.
Якщо вони пройдуть, ми поїдемо.
Поїдемо, Фiорiндо?
Гаразд.
Президент «Ювентуса» Джанні Аньєллі
сказав, що в матчi проти Мексики Баджо
мав вигляд «мокрого кролика».
Важкий удар по iмiджу
найочiкуванiшого гравця збiрної i найбажанiшого гравця «Ювентуса».
-Дивися, хто там! -Де ви були? Вже майже перша.
Це жах, ми заблукали.
Ми тричi об'їхали навколо Нью-Джерсi.
Я вже тут як удома.
А з твоїм татом ми й тут встрягаємо в суперечки.
Моя люба.
Тато, я тебе кохаю.
Я теж тебе кохаю, сонечко.
-Привiт, кохана. -Привiт.
Як ти?
Як я?
Тепер добре.
А де валiзи?
У нього.
Вiн сказав покласти їх до того вiзка.
Альбертiнi!
Донадонi!
Передай м'яч Массаро!
Який м'яч? Немає нiякого м'яча.
Нігерійці швидші, сильніші.
Забудьте, що ви посiли третє мiсце в груповому етапi.
Наш чемпiонат свiту починається зараз.
Ми пройшли в 1/8 фiналу чемпiонату свiту,
i ми – Італiя.
Ми – в 1/8 фiналу, це вiдбiрковий тур.
Переможець проходить далi. Команда, яка програла, їде додому.
Італiя грає у футбол так, як веде вiйни.
Ми пробиваємо тiльки тодi, коли ворог робить помилку.
Суддя, ах ти ж Юдо!
Це мав бути фол. Жовта картка.
Такою ви хочете бачити Італiю?
Країною без жодних нових iдей,
нездатною на змiни?
Ми жахливi, бо думаємо лише про себе.
Але я хочу бачити в вас команду,
а не просто 11 гравцiв.
Карло?
Оголоси стартовий склад.
Маркеджанi.
Муссi.
Мальдiнi, Костакурта, Бенаррiво.
Донадонi, Бертi.
Баджо Роберто
i Массаро.
Висока траєкторiя.
М'яч, це гол!
Нi! Що це було?
…випадковий гол.
Помилка серед замiшання.
Не можу повiрити. Усе, я йду додому.
Здається, забив Єкiнi.
Подивiмось ще раз.
Кiлька хвилин до кiнця гри.
Настрiй дуже пригнiчений.
Ну ж бо, Роберто.
Ще одна спроба.
Так, Баджо заволодiває м'ячем.
Роберто Баджо забиває гол на 43-й хвилинi другого тайму.
Роберто Баджо закiнчує матч внiчию.
Так!
Роберто Баджо.
Здавалося, це кiнець.
Кажу вам, тепер його не зупинити.
Навiс для Бенаррiво!
Пiдсiчка. Пенальтi!
Спокiйно.
Це ще не гол, лише пенальтi.
Скiльки часу залишилось?
Мить великого збудження i хвилювання.
Одинадцята хвилина першого додаткового часу.
Роберто Баджо проти Руфая.
1/8 ФІНАЛУ ІТАЛІЯ – НІГЕРІЯ 2:1
БАДЖО ВОЗЗ'ЄДНУЄ ІТАЛІЮ
Довгий пас для Сiньйорi.
Сiньйорi передає Роберто Баджо.
Роберто Баджо робить удар!
І забиває гол! Роберто!
ЧВЕРТЬФІНАЛ ІТАЛІЯ – ІСПАНІЯ 2:1
Тренере!
БАДЖО ВИВОДИТЬ ІТАЛІЮ У ПІВФІНАЛ ПРОТИ СТОЇЧКОВА І БОЛГАРІЇ
…веде м'яч. Б'є з правої.
Гол!
Костакурта!
Гарна робота, Робi!
Точний пас. М'яч для Роберто.
Вiн у штрафному. Чекає на гольовий момент, але не пробивається.
Його блокує Цветанов.
ПІВФІНАЛ ІТАЛІЯ – БОЛГАРІЯ 2:1
Можете мене вбити, але я не пропущу фiнал iз Бразилiєю.
На стадiонi було жарко.
Я це помiтив.
Було 40 градусiв, вологiсть 100 вiдсоткiв.
Не дивно, що ви травмуєтесь.
Але ж я тобi пообiцяв, так?
Що?
Коли менi було три.
Фiнал iз Бразилiєю.
Ти пообiцяв, що переможеш.
Але ти ще не перемiг.
Що ми робимо?
Вiдпрацьовуємо пару ударiв.
-Тут? -Так.
Хочу перевiрити твою ногу.
Сильнiше.
Щосили!
Ще раз.
Ще раз!
-Ще раз! -Досить!
-Нi. -Ви хочете, щоб я грав у фiналi?
Я хочу знати, чи ти здатний.
Чи для вас краще, щоб я травмувався так, щоб не мiг грати взагалi?
Що?
Якщо ви виграєте кубок без мене, вся слава дiстанеться вам,
але якщо моя гра її затьмарить,
це буде вже не Італiя Саккi, а Італiя Баджо.
Хвилинку, думаєш, я навмисне хочу завдати тобi шкоди?
То ти ще бiльший параноїк, нiж я.
Я вийду на поле. Якщо менi стане недобре, можете мене замiнити.
Добрий вечiр.
Збiрна Італiї перемогла Болгарiю.
Величезнi екрани встановленi по всiй Італiї,
на вулицях i площах.
Найпалкiшi вболiвальники пiрнають у фонтани на площi,
i ми чуємо оглушливi сигнали машин навколо.
ФІНАЛ
ФІФА – ЧЕСНА ГРА
Усе своє життя ти мрiєш зiграти у фiналi проти Бразилiї.
Потiм, коли це трапляється, лунає фiнальний свисток арбiтра,
а тобi здається, що ти ще навiть не починав грати.
На табло висвiчується: «0:0»,
але ти нiчого не пам'ятаєш,
нiби твiй мозок не зареєстрував жодної митi.
Починається додатковий час, i це теж минає як спалах.
Час затягнуло в чорну дiру.
Пуль дає свисток.
Уперше в iсторiї переможця 15-го чемпiонату свiту
буде визначено в серiї пенальтi.
Штрафнi удари за якусь мить також провалюються в чорну дiру.
Час знищено.
Ти не розумiєш, де ти, що вiдбувається.
Усе, що ти знаєш, записано там.
ПЕНАЛЬТІ БРАЗИЛІЯ – ІТАЛІЯ
Дунга.
Гол.
Дунга, моя любов!
Потiм зненацька
чорна дiра, яка поглинула час, випльовує його назад.
Усе уповiльнюється, майже зупиняється.
Раптом кожна секунда триває вiчнiсть.
І коли час вирiшує зовсiм втратити глузд, теперiшнє i минуле зливаються в одне цiле.
Бразилiя веде.
Наш останнiй пенальтi забиватиме Роберто Баджо.
У нас усе ще є
промiнь надiї.
Панове, цей удар визначить переможця
чемпiонату свiту 1994 року.
Гол!
Який чудовий пенальтi пробиває Роберто Баджо!
Італiя – чемпiон свiту!
Його оточують товаришi по командi.
Трибуни радiють i скандують його iм'я: «Роберто! Баджо!»
«Роберто! Баджо!»
Гол!
6 РОКІВ ПО ТОМУ
Що з ним не так?
Нiчого, просто старе.
Не приносить плодiв. Може, доведеться його зрубати.
Ти тепер у нас садiвник?
Я безробiтний.
Може, мене теж доведеться зрубати.
Тебе ж нiбито хотiли японцi? Скiльки вони запропонували?
Чотирнадцять мiльярдiв лiр.
Хiба це мало? Чому ти досi тут?
Я волiю залишитися тут.
Усе ще думаєш про чемпiонат свiту.
Чи ти не розумiєш, що тебе тут не хочуть бачити?
Навiть у «Вiченцi».
Я дiзнавався.
Що у тебе з тренерами, чому ти постiйно б'єш їхнi м'ячi?
Запитай у них.
Я не роблю нiчго поганого, просто хочу грати.
Але я питаю тебе.
Може, проблема не тiльки в них?
Що я маю сказати? Зi мною вони вiдходять на заднiй план.
Я не скиглю. Я тренуюся, молюся, це все.
Ось воно, «я молюся».
Може, весь той буддизм був нi до чого? Я просто питаю.
Ти не знаєш, про що говориш.
Ти робиш дивнi речi i думаєш, що ти iнший.
Що люди тобi не довiряють.
Ти думаєш лише про себе, а не про команду.
Ось ти i сказав це.
Знову ця стара пiсня: «Баджо – не командний гравець».
Я тебе прошу.
Це маячня, яку вигадують тренери, щоб мене позбутись.
Ти завжди хотiв бути першим серед своїх братiв.
Я?
Може, це ти завжди ставився до мене гiрше, нiж до iнших.
Замiсть того, щоб у мене вiрити.
Це ти маєш у себе повiрити.
І коли б ти вiрив у себе трохи бiльше, то, може, забив би той пенальтi.
Як я не додумався.
Дякую, до речi, що пригадав.
Знову той пенальтi?
Як я мiг не забити той довбаний м'яч?
Я нiколи не пробивав так високо, нiколи.
Знаєш, що я думаю?
Всi тебе так люблять, тому що ти програв той фiнал.
Тому що ти показав, що ти людина, яка помиляється, яка страждає.
Як i всi iншi.
Пiду прогуляюся.
Ти спи, не хвилюйся.
Вiтторiо, вибач за пiзнiй дзвiнок.
Не вiдволiкаю?
Яку першу цiль ти занотував?
Я записав багато чого.
І, Робi, важливим є сам шлях.
Ми виявляємо справжнi цiлi вже пiд час подорожi.
Чому ти питаєш?
Тому що ти насамперед друг, а потiм вже менеджер.
Звiсно, я твiй друг.
Інакше я б не проїхав 200 км о 5:30 ранку, щоб сюди дiстатись.
Я хочу поїхати до Японiї.
Ти передумав?
Вирiшив пристати на пропозицiю?
Нi.
Через два роки.
На чемпiонат свiту в Японiї й Кореї.
У складi нацiональної збiрної.
Я розумiю, що ти кажеш про шлях, правда.
Але я вiдчуваю, що маю бути там.
У тiй футболцi.
Я тебе пiдтримаю. Для того я сюди i приїхав.
Але без команди менi не потрапити до збiрної країни.
Я знайду для тебе команду. Дiдько, у когось же має залишитися здоровий глузд.
Як у сценi з Форрестом Ґампом, де вiн починає бiгти,
i за ним слiдують iншi,
за Робi Баджо бiжить цiле мiсто.
Ми спостерiгаємо це щодня, вiдколи вiн повернувся тренуватися додому.
Колективний рiтуал, i дуже зворушливий.
Чемпiон, який повернувся в обiйми рiдного мiста.
Джино?
Дiти Кальдоньо…
-Джинетто? -Що там?
Ти набрав всю цю дрiбноту,
тодi чому не Баджо? У нього немає команди.
Скiльки це ще триватиме?
Чи кар'єру Роберто Баджо дiйсно завершено?
Дякую, що зачекали, щоб зi мною зустрiтись.
Як ви знаєте, у нас були досить напруженi стосунки
з деякими тренерами.
Всi тi цiнностi, якi Робi вiдстоює,
вся любов, яку люди вiдчувають до нього.
-Для декого це може бути проблемою. -Авжеж.
Маю чимало примадонн серед своїх колег.
Я тебе розумiю.
Ти викладаєшся на повну, коли ти центр команди.
Тодi не виникає питань, хто кращий.
Ну,
менi тiльки потрiбно знати, що менi довiряють, як i рештi.
Тут у «Брешiї» тобi довiрятимуть повнiстю.
Ми не прагнемо перемогти в лiзi, головне – не вибути до нижчої.
То як, врятуєш нас?
Що ж, спробуємо.
Розумiю, що як для чорнового варiанту, тут забагато деталей,
але важливо захистити
не тiльки гравця, але й людину.
Не забувайте, президенте, що Робi…
Поясни менi щодо цього буддизму.
Імiдж важливий, вiн – приклад…
Тут усе просто, я буддист.
Твiй менеджер – буддист,
i твоя дружина також.
Але мене ви не навернете!
Дружина спочатку була налаштована набагато скептичнiше за вас.
Але ти мисливець.
Це не дуже збiгається з буддизмом.
Нi, я…
У дитинствi я ходив на полювання головним чином, щоб побути з батьком.
Але чому? Його не було поряд?
Вiн весь час працював.
До того ж у нього було семеро iнших дiтей.
Послухай,
я працював iз багатьма гравцями.
Зрештою вони всi однаковi.
Вони сприймають тренера як батька.
Ось чому у тебе завжди були з ними проблеми.
Ти хотiв, щоб уся любов дiставалася тобi.
Звiсно, коли маєш ще сiм братiв i сестер.
Ну,
я не впевнений.
Не хвилюйся, доки я тут, стратегiя дуже проста.
Всi передають м'яч тобi, а ти забиваєш.
Як тобi, подобається?
Що?
Нiчого, ми просто радiємо.
З чого?
З того, що ти гратимеш iз нами. Усе ще важко повiрити.
Тодi до гри.
Ходiмо!
Може, ми навiть виграємо?
Роберто, порадуй мене.
КАПІТАН БАДЖО
МАЦЦОНЕ: БАДЖО – КАПІТАН
ВІДРОДЖЕННЯ «БРЕШІЇ»
За Маццоне!
Ще один реванш Баджо у матчi з однiєю з його колишнiх команд.
ШЕДЕВР БАДЖО
БАДЖО РЯТУЄ «БРЕШІЮ»
З появою Баджо битва за мiсця в турнiрi УЄФА набирає обертiв.
«Брешiя» ще нiколи не грала так чудово.
Розминка, ходiмо.
БАДЖО ЗАБИВАЄ ГОЛ!
«ХЕТ-ТРИК» БАДЖО
«БРЕШІЯ» ФІНІШУЄ НА 8-МУ МІСЦІ
Робi!
«Брешiя»!
Тренере!
СІЧЕНЬ 2002 РОКУ
Я спостерiгав за тобою. Ти в гарнiй формi.
Майже як той Баджо, якого я колись тренував.
Я в нормi, тренере.
Я також завдячую цим Маццоне.
Знаєш, що вони кажуть?
Що вiн – Трапаттонi для бiдних.
Ну, Карло б сказав, що я – Маццоне для багатих.
Це правда.
Отже, ти хочеш, щоб я сказав, що вiзьму тебе на чемпiонат свiту?
До нього ще шiсть мiсяцiв, це довгий строк.
Так, я розумiю.
Я тiльки хочу попросити, щоб ви мали мене на увазi,
коли робитимете вибiр.
Джованнi, ти розумiєш.
Це останнiй шанс для Робi.
Якщо, звiсно, вiн i далi гратиме так, як зараз.
Гаразд, якщо будеш у гарнiй формi, я тебе вiзьму.
Я гарантую.
Це все, що я можу тобi сказати.
Цього достатньо.
«Брешiя» продовжує боротьбу, сподiваючись зрiвняти рахунок.
Ходiмо, мамо.
Зараз, одну хвилинку. Не ворушись.
Не рухайся.
Довга передача Джунтi.
Чудовий пас на хiд,
м'яч пiдхоплює Таре.
Пас назад гравцю, який набiгає.
-Я попросила тебе не рухатись. -Мама?
Тата травмовано.
Привiт.
Привiт, Андреiно.
Як вiн?
Хiрург сказав, що хоче оглянути його завтра вранцi.
Нi.
Тобто, нi?
Вiн каже, що не хоче ще одну операцiю,
що з нього досить.
Що це все означає?
Усе скiнчено. Ось i все.
Ти скажеш це наставнику Ікедi?
Що?
Що ти не їдеш до його країни на Кубок свiту.
Робi, це твiй Кубок свiту.
ФІФА збiльшила кiлькiсть гравцiв до 23. Дiдько, вони зробили це для тебе.
Я занадто старий для ще однiєї операцiї.
Твоє обличчя було в багнi, коли ти травмувався, Робi.
Таким тебе запам'ятає свiт.
Серйозно, увесь свiт це бачив.
Як ти плачеш, з обличчям у багнi.
Може, тебе це влаштовує, але не мене.
Тому ти маєш пiднятися
i боротися.
Навiть якщо ти зможеш зiграти лише пару хвилин.
Ти надаш приклад.
Це той образ, який треба по собi залишити: Баджо стоїть на полi,
з високо пiднятою головою.
Операцiя тривала пiвтори години.
Ми реконструювали хрестоподiбну зв'язку
i видалили менiск.
Як усе пройшло?
Добре, за шiсть мiсяцiв зможеш вийти на поле.
Я зроблю це за три.
Що вiн робить?
Коли ваш тато вирiшує щось зробити,
то втрачає глузд.
Заберiмо його звiдти, перш нiж вiн знову травмується.
Робi, прошу тебе.
Ходiмо, Робi.
-Нi, я зможу. -Авжеж.
-Я можу йти. -Ще зарано. Ходiмо.
Я обiпруся на тебе.
Валє, ходи-но сюди. Маттiа!
Для початку лише три кроки.
ОДУЖАТИ ЗА ТРИ МІСЯЦІ
ОДУЖАТИ ДИВОВИЖНИМ ЧИНОМ
Залиш цю бiдолашну тварину в спокої.
«Там, де закiнчуються мої можливостi, починається вiра.
Сильна вiра бачить невидиме,
вiрить у неймовiрне й отримує неможливе».
Роберто, порадуй мене.
-Нi, Пеп, нам не можна цього робити. -Так.
Є тiльки один капiтан.
Ну ж бо, я хочу виграти цю гру!
Уперед, починаймо!
Чому ти тут?
А ти?
Не можу.
Не можу навiть дивитися.
Якщо вiн знову травмується…
Вбив собi в голову, що хоче потрапити на чемпiонат свiту.
Вiн впертiший за мула.
Здається, я знаю, вiд кого це в нього.
Якщо вiн знову програє по пенальтi, хай краще не вертається.
Не жартуй так.
…Удар Тонi, вiдбиває.
Тонi, ще раз на Баджо!
Баджо, удар, гол!
Роберто Баджо!
Гол!
Так!
ТРАВЕНЬ 2002 РОКУ
Це було неймовiрно.
Спочатку Пеп вiддав тобi капiтанську пов'язку.
Це порушення протоколу, не можна цього робити.
А потiм два голи за 20 хвилин.
Перший через себе, «бiсiклета». Верхнiй кут.
Неймовiрно.
Другий був простий.
Навiть Маттiа забив би.
Але слiд визнати, це був не вiдскок,
а освiдчення м'яча в коханнi обраному.
Хто це?
Трапаттонi.
Так, тренере?
Добре, дякую.
Але ж ви менi казали.
Зрозумiв.
Так. Дякую.
Робi?
Вiн менi фуфло гнав.
«Якщо будеш у формi, я тебе вiзьму».
Що до бiса я ще мiг зробити?
Пiсля всього, що я ще мiг зробити?
Нiчого.
Ти зробив усе, що в людських силах, i навiть бiльше.
Тобi знадобилося 77 днiв, щоб повернутися на поле.
Це помилка. Вiн не розумiє, що ти символ.
Символ.
Не можу повiрити.
Дiдько. До бiса.
Може, влаштуємо пресконференцiю, Робi?
Що ти робиш?
Робi?
Робi.
Робi, зупинись.
Робi.
Ти мав рацiю.
Головне – це шлях.
Шлях.
Ти навiть не надто розлючений.
Я б мiсця собi не знаходив.
Гнiв нiчого не дасть.
Хто це сказав? Будда?
Вибач.
Я пообiцяв тобi, що виграю чемпiонат свiту.
Тобi було три роки.
Ти спав.
Ти навiть не бачив матч Італiї проти Бразилiї.
Тобто я нiколи цього не обiцяв?
Нi.
Ти серйозно?
Навiщо ти менi це сказав?
Бо ти мав щось, чого нiколи не було в мене.
Талант.
Я пiшов iз велоспорту не через вас.
Зовсiм нi.
Я був посереднiм гонщиком, крапка.
Але ти мав дар.
Один на мiльйон.
Але в тебе не було мети.
Яка давала б тобi сили рухатися далi у важкi часи.
І я дав тобi мету.
Ти хочеш сказати,
що той епiзод,
на якому я побудував усе своє життя,
ти просто вигадав?
Я боявся, що в тобi немає стрижня.
Ти здавався вразливим.
Нiби ти намагався добре грати лише щоб почути, що ти хороший.
І якщо це була єдина твоя мета…
Вертайся, сполохнеш качок.
У цю мить у мене сильне бажання тебе пристрелити.
Що ж, постарайся i зараз поцiлити не надто високо.
Іди до бiса.
Зрештою, цi чемпiонати свiту…
У тебе є щось краще. Знаєш, що це?
Люди тебе люблять.
Знаю, я був для тебе не найкращим батьком.
Але я мусив пiдготувати тебе до життя.
Це нелегко для таких, як ми, у кого нiчого немає.
Я розумiю, але…
«Але». Завжди це «але», Робi.
Я робив те, що мiг.
Як умiв.
Але хоч на щось я придався?
І я зрештою можу тобi сказати.
Сказати що? Що ти не мiй тато?
Що ти молодець.
Дякую.
-Доброго ранку! -Доброго ранку.
Скiльки?
-П'ятдесят, будь ласка. -Гаразд.
Можете сплатити на касi всерединi.
Я заплачу.
Гаразд.
На Кубок свiту в Кореї i Японiї отримали виклик 23 гравцi.
Роберто Баджо серед них немає.
Вiн здурiв. Як можна було не взяти Баджо?
Вiн залишає вдома найкращого гравця.
Тренер Трапаттонi вирiшив його не брати.
-Доброго ранку. -Доброго ранку.
П'ятдесят євро, четверта колонка.
Дякую.
Дякуємо нашому кореспонденту.
Боюсь, iталiйцi не схвалять цей вибiр.
Пiдпишiть тут.
Робi,
дякую за все.
Тобi дякую.
Бувай.
Хлопцi, це Баджо?
Тобто, Баджо?
-Це правда був Баджо? -Так.
Роберто Баджо!
Роберто!
Робi.
-Ти чудовий. -Дякую.
Вiн мав тебе викликати, Роберто.
-Вiн мусив. -Дякую.
-Вiн мав тебе викликати. -Роберто Баджо!
Ти чудовий, Роберто!
Роберто Баджо!
Дякую.
Це i є гра
У сонячному променi
Який запалив твої дитячi мрiї
У вiтрi, який розвiював твiй хвостик
Для нас це вже була ознака божественного
Ти шукав своє мiсце
Посеред безбережного поля
І знаходив радiсть
Коли час, здавалося, добiгав кiнця
Ти падав i пiднiмався, змиряючись iз болем
Вiдчуваючи обiйми, що йшли iз сердець
Тих, хто бачив, як ти зачаровуєш свiт м'ячем
Нiколи не приховуючи людянiсть за титулом чемпiона
ЩИРО ДЯКУЮ СВОЄМУ ВЧИТЕЛЮ ДАЙСАКУ ІКЕДІ,
БАТЬКАМ, ДРУЖИНІ АНДРЕІНІ,
ТРЬОМ ЧУДОВИМ ДІТЯМ
І ВСІМ, З КИМ У МЕНЕ ЗАВ'ЯЗАЛИСЬ ТЕПЛІ І ДРУЖНІ СТОСУНКИ.
І вся ця пристрасть
Затята, божевiльна рiшучiсть
Коли пункт призначення
Часом затьмарює все iнше
БАДЖО – НОМЕР ОДИН!
І шрами та трофеї
Ми безмежно вдячнi сенсею Ікедi та його дружинi
за це визнання, яке робить нас по-справжньому щасливими.
Ми присвячуємо його
всiм нашим одновiрцям в Італiї.
Посеред безбережного поля
Знаходити радiсть
Коли час, здається, добiгає кiнця.
Тут завершується одна з найяскравiших кар'єр в iсторiї iталiйського футболу.
Востаннє залишає поле
чи не найулюбленiший гравець iталiйського футболу,
безперечно, один з найкращих гравцiв в iсторiї.
Людина за титулом чемпiона
Знаєш, Роберто, зрештою, уся ця любов
Результат мужностi
Чемпiона, який поводився з кожним м'ячем
Так, нiби то було саме життя
Це може здатися перебiльшенням
Але навiть той штрафний
Навчив мене дечого в життi
Переклад субтитрiв: Христина Руденко