Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PREDSTAVLJA
Official YIFY movies site: YTS.MX
Baš si prekrasan.
Već te dugo nisam vidjela.
Hajde, idi izrazi sućut djedu.
Zašto ja?
ČETIRI MJESECA POSLIJE
Koliko će to još trajati?
Ovo između tebe i oca.
Jedan od vas mora popustiti.
I za Jonasovo dobro.
Što ovaj izvodi?
Je li lud?
Hajde.
Zeznuli smo starce. To je šampanjac s malo soka od naranče.
Nitko neće znati.
Seli se k nama u Bavarsku.
Bit će dobro.
U planinama je sve savršeno.
Hej.
Onda?
Izvoli.
Poseban recept tvoje sestrične.
Seliš se u Bavarsku?
Da.
Mogu živjeti kod tete.
-Kakav je ovo nered? -Pusti.
-Sranje. -Sranje.
Što ovaj sad hoće?
Ja sam Friedrich Hansen, Jonasov djed.
Nina Cohrs.
Drago mi je.
Jonas…
Znam da smo…
vrlo malo kontaktirali.
Dao bih sve da sam mogao još jednom razgovarati s tvojim ocem, no…
Možda je sada trenutak
da se prisjetimo da smo ipak obitelj.
Želiš li ostati na otoku, pobrinut ću se za tebe.
Možeš živjeti kod mene dok ne navršiš 18.
Razmisli o tome.
GODINU DANA POSLIJE
-Hej! -Hej.
Hej.
Kako je bilo?
Više ne idem na odmor s majkom i sestrom.
Zašto?
Što rade dvije odrasle osobe s osmogodišnjakinjom?
Moraju se spustiti na njezinu razinu.
Tri tjedna. Jako zabavno!
Fotke na Instagramu djeluju zabavno.
Tko bi priznao da dosadu na odmoru?
Dođi, sjednimo ondje.
Flo jednostavno ne kuži.
Hej.
Što radite ovdje?
Pođite sa mnom.
Kao što ste vjerojatno čuli,
g. Meineke je doživio nesreću na odmoru na Mallorci.
Ja sam Helena Jung i predavat ću vam njemački
dok se g. Meineke ne vrati.
Slučajnost je htjela da vas vodim kroz posljednju godinu.
No riječ „slučajnost” zapravo ima drugo značenje.
Ovaj sam posao dobila slučajno.
Možda je smisao života upravo to,
da prihvatimo ono što nam se dogodi.
Hajde. Prošetajte.
Slavite život.
Voljela bih da upravo tako provedemo naš prvi sat.
Možda da pošaljete dobre želje g. Meinekeu
za brz i potpun oporavak.
No, hajde. Krenite.
Već sad me živcira.
-Što se dogodilo g. Meinekeu? -Nešto na Mallorci.
Jasno, ali što?
Odron. Pješačio je pored litice uz more.
Sranje.
Valjda će se brzo vratiti.
Hej. Ima li vas dvoje, troje vremena danas popodne?
Useljavam se i trebam pomoć da sastavim ormar. Sama neću moći.
-U spavaćoj sobi? -Da.
Obično je garderobni ormar ondje.
Ja ću doći. I Jonas također.
Jasno.
I ja mogu pomoći.
O, Bože. Pardon.
Želi li još netko malo mog doručka?
Barem nije smrdljivi sir.
Može u 15 h? Super.
Živim na kraju Ulice Seestraße, to je jedina kuća.
Bit će i piva.
Nikad nisi popio pivo ili što?
-Hej. -Hej.
Nisi bio kod kuće?
Ne, nisam stigao.
Uhodio si me na Instagramu?
-Pratim te. Pa što? -Ali nisi mi ništa lajkao.
-Sad malo previše tražiš. -Seronjo.
Mičite se s puta, puževi!
Ma, super.
-Zdravo, Nina. Lijepo što si i ti došla. -Zdravo.
Dečki su gore u spavaćoj sobi. Mislim da trebaju pomoć.
Izgleda da se neće snaći s tim ormarom. -Da, imaju dvije lijeve.
Znaš li rezati podne obloge?
Ne znam.
-Vidjet ćemo. -Super, to sam htjela čuti. Dođi.
Sad moramo postaviti gornji dio.
Dakle…
Bar mi se tako čini.
Kad bih znala što gledam.
-Zašto stalno klizi? -Morate čvrsto držati, gđo Jung.
Ti moraš čvrsto držati.
Ne, Vi morate čvrsto držati!
Ne…
Jedan. Jedan, dva…
-Spreman? -Da.
-Jedan, dva, tri… -Dva, tri…
Ne ide.
BERLIN SCHÖNEFELD PALMA DE MALLORCA
Trebaš pomoć?
Tražila sam komad drva da ravno odrežem rubove.
Daj da vidim.
-Možda ovaj. -Sjajno.
Tu ste, gđo Jung.
Možeš me zvati Helena ako nismo u školi.
-Helena. -Ne…
Čovječe.
To tako ide?
Ne znam.
Pokušaš li stabilizirati donji dio… Pokušajmo ponovno.
-Mislite? -Ali ovaj put napravi kako treba.
Eto, gotovo. Puno hvala, gospodo.
Bez vas ne bih uspjela. Barem ne bi toliko trajalo.
Zaboravili smo leđa ormara.
-Moramo ponovno sve rastaviti? -Da.
O, Bože! Što se dogodilo?
Mislim da sam se porezala.
Dođi. Sjedni.
Skinut ću ti tenisicu.
Boli me.
Ja sam kriva. Žao mi je.
Ako ovako krvari, trebali bismo u bolnicu. Za svaki slučaj.
Imate li auto?
Nažalost, ne. Nazvat ću hitnu.
Brže ćemo stići mojim mopedom.
Molim, ne zovite hitnu.
Dobro.
-Preglupa sam da bih rezala tepison. -To zanimanje prekriži.
Sad ti je matura potrebna više od ičeg.
Javi mi kad stigneš kući. Dovest ću ti bicikl.
-Spremna? -Da.
Vidimo se sutra.
Vidimo se.
U redu…
-Snaći ćeš se? -Da.
Hvala.
-Sretno. -Bok.
Baš sranje.
Bicikl sam ti spremio u garažu.
Hvala.
Brzo se oporavi.
-Dobro jutro. -Jutro.
Ovdje je predivno.
Sad znam zašto sam otišla iz zagađenog Berlina.
Je li Nina bolje?
Da, dobro je. Mislim da je najgori bio taj šok.
Hvala Bogu. Osjećala sam se krivom.
Vas dvoje ste par?
-Nismo. -Siguran si?
Ne znam, vidjet ćemo.
Sunce je usamljeni borac.
Kako to misliš?
Svaka je noć kao posljednja.
No sunce ipak mora izaći.
Prekrasno.
Vrlo poetično.
Bar mislim.
Rilke.
Rainer Maria, skraćenica njegova imena po kojoj ga većina ljudi zna.
Osim svih vas, jasno. Neka bude kratko.
Preporučujem da ga istražite na internetu.
Na ovoj stranici imate tri njegove najljepše pjesme.
Podijeli ovo. Po mom mišljenju, barem.
Upravo sam vam otkrila kakve pjesme volim.
Želim da do sutra svi napišete pjesmu.
I želim da zvuči kao Rilke.
Težak zadatak, znam. Ali potiče osobni rast.
Trebam stručnu pomoć. Ova pjesma me ubija.
Čekaj, eto me.
Ja ću to uzeti.
Dobro. Čvrsto se drži. Je li ovako u redu?
Osjećam se kao bakica.
Onda sjednimo, bako.
Donijet ću ti piće, O. K.?
Samo polako.
U mirnoći je snaga.
Ne tako brzo.
Slijedi zavoj.
Sad dajte torbu, gospođo.
Sjednite, molim.
Voda ili sok?
Možda pivo?
Pivo. Nema problema.
Zbilja je lijepo ispalo.
Pročitaj još jednom, molim te.
„Slušaj tiho
slušaj mirno…“
Dama u posjeti!
Pravo iznenađenje.
Možemo zajedno jesti.
Želiš li?
Zašto ne?
Moraš pisati kao Rilke?
Od silne sreće mi je umalo pozlilo. No Jonas me spasio.
Doista?
Zna pisati?
Obiteljska crta.
Jonas mi je rekao da mu je otac želio biti pisac.
Mislim da je to rekao mami dok sam bio mali.
Je li istina?
Moguće je da je to jedanput rekao.
Vjerojatno me vidio za stolom dok je bio dijete.
Možeš li dodati maslac?
Vi također pišete?
Ne.
Nisam s 20 g. htio živjeti na ulici.
Zato sam radije ispravljao eseje.
Mogu li je pročitati?
Pjesmu.
Svakako.
Samo ako ju ne ocijenite.
Nema straha, dušo. Umirovljeni učitelj…
ne dijeli ocjene.
I?
Kako vam se čini?
Samo je jedan Rilke.
Bez uvrede, dečko.
Nema pomoći ako vam učitelj puni glavu glupim idejama.
Možeš li dodati kobasicu?
Hvala.
„Slušaj tiho, slušaj mirno
Spreman na sve nedaće
Pogledaj u nebo, pun nade
Zvijezda svoj put ima
Sunce je borac
Iako padne, iznova se diže.”
Jonase?
Imate li trenutak?
Napisao si jako lijepu pjesmu.
Hvala.
Onu koju je Nina pročitala.
Ta vam je bolja?
Pa, malo.
Oprostite, gđo Jung.
Helena.
Ali u školi smo.
Ali nema nikoga.
Ozbiljno mislim.
To je bila prekrasna pjesma. Izuzetno si nadaren.
Dugo već pišeš?
Oduvijek.
Smijem štogod pročitati?
Jesi li to ikome pokazao?
Ako imaš materijala i osjećaš se ugodno,
uvijek ću iskreno reći što mislim.
Jasno.
Jonase!
Ovdje sam.
-Baš znaš prestrašiti osobu. -Bok.
Za mene?
Bojim se da da.
Želiš li ući?
Osjećaj se kao kod kuće. Idem nabrzinu pod tuš.
Ondje je boravak.
U redu.
Dvije minute.
I?
Žao mi je.
Ne. Oprosti.
Hej.
Oprosti.
Je li sve u redu?
Ti si mi nastavnica.
Oboje smo odrasli.
Nikomu ne moraš polagati račune.
Ne moraš ništa reći.
Ali jučer mi je bilo lijepo.
Čovječe, Nina. Kako si glupa.
Ne mogu vjerovati da Jonas i Jung nešto mute.
Ili sam ja luda?
Ne.
Nisam luda.
Mislila sam da mu se ti sviđaš.
Ovo što sam dosad pročitala bilo je dobro. Svi postajete mali Rilke.
A neki su i bolji.
Nastavite kod kuće.
Odmah dolazim.
-Reci Jonasu da ću brzo doći. -Može.
Gđo Jung.
Možemo li popričati?
Da, naravno.
Imam grižnju savjesti
zbog ocjene koju ste mi dali za Rilkeovu pjesmu.
-Nikad nisam dobila odličan iz njemačkog. -Ali zaslužila si.
Nažalost, nisam.
Jonas je to zaslužio.
Kako to?
Nisam mogla riješiti zadaću.
Imam dara za pisanje koliko i zgnječena marelica.
Zanimljiva slika. Nisi baš toliko netalentirana.
Jako duhovito.
Kako bilo, Jonas mi je pomogao.
Iz ljubavi.
Zatvaramo oči pred ljubavnim pitanjima.
Koliko ste dugo skupa? Nisam znala.
Oduvijek se znamo.
Ako obećaš da ćeš barem pokušati pisati,
ostavit ću ti ocjenu.
Kao nagradu za budući rad.
Pozorno ću te motriti.
Nazvat ću te poslije.
Bok.
O čemu ste razgovarale?
Pekla me savjest.
Priznala sam da nisam sama napisala pjesmu.
-I sa mnom je razgovarala o tome. -Zašto?
Jer je prilično pametna.
Siguran si da želiš prodati kuću?
Ne znam.
Ali mislim…
Ovako samo skuplja prašinu.
Barem si uzmi malo više vremena.
-Što tvoj djed kaže na to? -Ah, on…
-Bio je neugodan onaj dan. -Recimo.
Polako shvaćam zašto otac nije razgovarao s njim.
Zna te uvjeriti da nisi dovoljno dobar.
Ako ne bih pojeo povrće,
mama bi me posjela ovamo.
Naizmjence bi hranila mene i konja.
Pola je završilo na podu.
Ukorila bi konja jer nije sve pojeo.
Ali barem mi je dala malo vitamina.
Znam da se bojiš.
Jer si je izgubio.
Mene nećeš izgubiti.
Dragi roditelji, učenici i profesori,
Posebna mi je čast na ovoj pozornici pozdraviti mog prethodnika.
Naš glavni govornik
i dugogodišnji ravnatelj škole, dr. Friedrich Hansen.
Dragi g. Hansen, ne pretjerujem kad kažem
da bez vas ne bi bilo proslave godišnjice.
-Mislio sam da će dosad završiti. -Doista pretjerujete.
No u Ministarstvu obrazovanja još svi znaju Vaše ime.
Je li?
O, da.
Kad je uprava u Kielu htjela zatvoriti našu školu 80-ih…
-jer je… -Gle.
broj stanovnika na našem predivnom otočiću dosegao najniži broj stanovnika,
došlo je do promjene vlasti.
-Eto prilike. -Imali smo sreće.
Jer je novi ministar obrazovanja bio moj stari kolega.
A prijatelji s faksa znaju pokoju tajnu
koja nije za javnost.
Gđo Lindemann,
priznajem da katkad sredstva valja prilagoditi okolnostima.
Za opće dobro.
Djede? Hej.
-Dobro sam sad. -Privucite stolac.
Nema razloga za brigu.
Onda?
Sad želi crno vino.
-Mogu li ti kako pomoći? -Ne, u redu je.
Leži u krevetu i kaže da će mu vino pomoći da zaspi.
Sigurno želiš odnijeti cijelu bocu?
Poznaje li on Jungicu?
Tvoj djed. Poznaje li ju?
Zašto bi?
Jer su se baš čudno gledali.
Ne gledaj me kao da sam luda. Tako je bilo.
U redu.
Eto me odmah. Odnijet ću mu alkohol.
-Svi su poludjeli. -Čula sam te.
Nije tako loše kao što izgleda.
Stvarno misliš da ti sad treba vino?
Ne mislim, znam! Postoji suptilna razlika.
I Nina je tu?
Ovo mi je vrlo neugodno.
Reci joj da danas nisam popio dovoljno vode.
Nemoj se brinuti.
Možda misliš da sam luda, ali vidjela sam svojim očima.
-Što si vidjela? -Kako se Jung pojavila u školi.
Tvoj djed kao da je vidio duha i potom se onesvijestio.
Dobro, luda si.
To nije sve. Gledala ga je na isti način.
Gotovo kao da ga je htjela isprovocirati. I skratila je kosu.
-Nisi je uopće vidio, je li? -Ne.
Vjeruješ li mi?
Zaboravi. Laku noć.
Nina…
Nina, čekaj. Objasni mi još jednom.
Makac.
Hej… Ne želim se svađati s tobom.
Jonase?
Jonase!
Sranje.
NINA
11:37
-Pojačajte tempo! -Idi ti trči!
Što je bilo? Čitavo jutro si ovakva.
Vidjela sam jutros kuju kako izlazi iz njegove kuće.
Jung?
-Šališ se? -Ne, izašla je iz njegove kuće.
Koji seronja.
Poljubi me, a onda ševi ovu glupu kuju. Ne razumijem.
-Možda je bila s njegovim djedom. -Da.
Tako ju je čudno gledao.
I ti si to vidjela? Onda nisam umislila.
Najluđe je što ju je i moj otac vidio.
Jutros na doručku, kaže.
Učiteljica koja je izgledala baš poput nje.
Kratke ili duge kose?
Onako kao jučer. Vjerojatno kratka kosa.
Nina! Jule! Što izvodite?
-Nastavite trčati, nema priče! -Pusti me.
Gđo Klausen, imajte srca, molim vas.
Je li ti bolje?
Da, bolje se osjećam.
Ali radije bih da danas ne ideš u školu.
A da radije pozovemo liječnika?
U redu je.
Ali onda bih mogao u školu.
To je zbog moje profesorice?
Nina je vidjela da zuriš u nju.
Onda si se onesvijestio.
Nina vidi duhove.
Poznaješ li gđu Jung?
Gđa Jung? Tako se preziva?
Ovo je bilo pred vratima jutros, ali Ninu nisam vidio.
NINA
Dakle, ne poznaješ gđu Jung?
Ne, pa odakle?
Moram u školu. Nazovi ako štogod bude.
Stari godišnjaci nisu digitalizirani,
no možete ih posuditi u knjižnici.
Ili morate u gradski arhiv.
Hvala.
Što je htjela? Možda mogu pomoći.
Traži stare godišnjake za referat o povijesti naše škole.
Ništa. Nije moja specijalnost.
ZAPOSLENICI 1986.
Ako tražiš Ninu, u knjižnici je.
-Zašto bih je tražio? -Ti meni reci.
Katkad imam osjećaj da ti nisu sve na broju.
Ugodan ti dan.
ŠKOLSKI GODIŠNJAK 1985
Kakav si ti glupan. Ja bih ostao kod kuće.
A i T, G i C.
ZAPOSLENICI 1985.
MARIA ROTH, NJEMAČKI
Bili ste na Mallorci kad i g. Meineke.
Što hoćete od Jonasa?
Zašto ste došli na naš otok?
Razumiješ li sad?
Želiš iskreno?
Objasnit ću ti ponovno. Dakle, vežu se adenin i timin.
Jonase!
Zdravo.
Samo trenutak.
Idem u knjižnicu.
Morate mi obećati. Zatreba li vašem djedu išta,
molim vas, javite mi.
Hoću. Hvala.
-Što ćeš sad raditi? -Biologiju neću.
-Sutra nastavljamo. -Jupi!
Nina?
Jonase?
Gdje si bio danas?
Djedu nije bilo dobro.
Da, čula sam. Što se zapravo dogodilo?
Znaš li je li Nina ovdje?
Ne, mislim da je već otišla.
Bila sam u knjižnici. Nema nikoga.
Jonase.
Sinoć je bilo kao u snu.
Da? No kamo je nestala kartica za posudbu?
Onda brzo dođite.
-Zdravo, gđo Jung. -Zdravo.
-Zdravo.
Zdravo.
Gđo Jung.
-Kako mogu pomoći? -Ne dajte se smetati.
U problemu sam, trebala bih ljepljivu traku ako imate.
Za moje kartonske kutije.
-Već se iseljavate? -Ne, još se useljavam. Užas.
Kako vam se sviđa naš otok?
Ne želim otići.
Ako želite, mogu Vam pokazati kamo izlazimo.
Odnosno, naš jedan jedini kafić.
Recite, imate li i konop?
Već to dobro izgleda, zar ne?
Da, ondje…
I ondje ćemo to očistiti.
Kakve stvari ti nađeš. Što to govori o tebi?
Možeš li mi donijeti prokletu vreću?
Usrani turisti. Zar ne mogu jebati negdje drugdje?
Znaš li gdje je Nina?
Nisi li me to već pitao?
-Može biti. Gdje je? -Možda te izbjegava.
-Nije li bila u knjižnici? -Ne, samo gđa Jung.
-Jebote. -Što je?
Ništa.
-Čemu onda takav pogled? -Da, čemu?
Daj šuti.
Je li bicikl bio ondje?
-Kad je otišla. -Nemam pojma.
Nisam o tome razmišljao.
Djeco, ovdje Nina. Zvali ste izvan mog radnog vremena.
MORAMO SE VIDJETI. HITNO JE. JONAS.
GDJE?
HOLSTENWEG 12.
Nina je nestala.
-Smijem li ući? -Da, naravno.
Kako „nestala”?
Mobitel je isključen, nitko ne zna gdje je.
Vidjela sam je popodne u knjižnici.
Je li ti išta rekla?
Nina je ljubomorna.
Nažalost, vidjela me kako izlazim iz tvoje kuće.
Sranje.
Vjerojatno se vozi uokolo biciklom.
Žao mi je.
Nisam htjela izazvati mučnu situaciju.
-No jesi. -Samo sam te željela.
Znači, noću se šuljaš u tuđe domove?
-Tko to radi? -Stani.
Nije se činilo da ti smeta.
Imaš li čaše za vino?
Iznad sudopera.
Ovo je kuća tvojih roditelja?
Da, ovdje smo živjeli.
-Do prije godinu dana. -Do nesreće.
Strašno. Čula sam.
Možda trebamo prekinuti.
Više ne znam što je ispravno, a što pogrešno.
Ja znam što je ispravno.
Moraš pisati.
Reci to mom djedu.
Uvjerio je mog oca da pisci završe na ulici.
Ako nisam Schiller, Goethe ili jebeni Kafka,
ne bih trebao ni pokušati!
Nećeš završiti na ulici.
I nikomu se ne moraš opravdavati zbog svog načina života.
Sada odlazim.
Ostat ćemo samo prijatelji.
Nina će se smiriti.
Imat ćete troje djece.
Napisat ćeš svoje romane.
Ostvarit ćeš svoj san.
Čekaj…
Dobro ti stoji kratka kosa.
Gdje si bio?
-Našao sam se s nekim. -S Ninom?
Ili s nastavnicom?
Bar vjeruje u moje pisanje i ne misli da je bezvrijedno.
Možda si tatu uspio, ali mene nećeš od toga odvratiti.
Jonase!
Ustani!
Pronašli su Ninino tijelo na plaži.
Nina!
O, Bože! Ne!
Nina!
O, Bože! Ne!
Je li Vaš djed već imao napadaje?
Ima li slučajeva epilepsije obitelji?
Kad završite, dajte 50 mg sedativa.
-Da. -Hvala.
Je li bilo slučajeva u obitelji?
Ne znam.
Dobit ćete sedativ da ponesete kući.
Izvolite.
Trebali biste se otići odmoriti.
Stanje je sada stabilno. To je dobar znak.
-Možete li otpratiti prijatelja? -Naravno.
Bez brige. Javit ćemo kad se Vaš djed probudi.
Obećavam.
Hej.
Liječnik je rekao da uzmeš.
Ne želim se nadrogirati.
Gdje je Jule?
S Nininom majkom.
Ne razumijem.
Nina ne bi dozvolila da je plima iznenadi.
Možeš li suziti razdoblje?
Ono što si ispričala Nini o nastavnici svog oca.
-Kad je to bilo? -To je moralo biti…
Između 1984. i 1988.
Nedostaje stranica.
-Dobar dan. -Dobar dan.
Helena Jung. Želim vidjeti svog oca Friedricha Hansena.
Evo.
MATURANTI ŠKOLE KLAUSA MANNA 1985.
RAVNATELJ FRIEDRICH HANSEN I NASTAVNICA NJEMAČKOG MARIA ROTH
Upiši njezino ime.
PRETRAŽI: MARIA ROTH
ŽENA PRONAĐENA MRTVA UZ OBALU
To je četiri godine poslije. „Bivša nastavnica njemačkog, Maria Roth,
pronađena je mrtva na glavnoj plaži jučer ujutro.”
„Spasioci tvrde da se utopila.”
„Još nisu poznati detalji te je li upletena i treća strana.”
Budi miran.
Liječnik je rekao da još ne možeš govoriti jer si prejako ugrizao jezik.
Motoričke funkcije također su smanjene zbog spazma.
Ali sve će se vratiti.
Najvažnije je da me vidiš i čuješ.
Sjetiš li se nje kad me vidiš?
Mama te neizmjerno voljela.
Kad je bila trudna sa mnom, mislila je da ćeš odabrati nas.
Ali napustio si je.
Kao danas se sjećam trenutka kad smo sišle s trajekta.
Stajala sam pred tobom.
Jednostavno si nas otpravio.
Mama je bila sa mnom na plaži.
Pokušala je sakriti suze od mene.
No vidjela sam joj lice.
Toliko očajno.
Toliko prazno.
Spustila me na pijesak i rekla da pričekam.
Htjela je razgovarati s tobom,
ali nije se više vratila.
Satima sam sjedila ondje…
Cijelu noć, do zore.
Curica od četiri godine.
Onda su došli ribari,
zatim policija.
Plava svjetla i sirene posvuda.
Pronašli su njeno tijelo.
Ti si je ubio.
Ne boj se.
Neću ti oduzeti život.
Ali uzet ću ti tvoje najmilije.
Kao što si ti to učinio meni.
Ostao je samo Jonas.
Helena!
Hoćeš li otvoriti?
Dobro jutro.
Razgovarala sam s liječnikom. Složio se da tvoj djed treba kućnu njegu.
Crveni križ svaki dan će slati patronažu.
Zašto je razgovarao s tobom?
-Trebate pomoć? -Ne, hvala.
Žao mi je zbog Nine.
Kamo da ga smjestimo?
Možda ovdje u boravak.
Kako se usuđuješ?
Sve ovo!
Čula sam što se dogodilo, tražila sam te u bolnici
i liječnik je razgovarao sa mnom.
Tvoja majka je predavala u našoj školi?
Zove se Maria Roth?
Da.
FLO
Što je moj djed imao s njom?
Javi se.
Idem po kavu i razgovarat ćemo o svemu.
Sve će mi ispričati.
Odmah potom ću te nazvati, u redu?
Stiže. Čujemo se poslije.
Razumijem zašto je majka htjela ostati na ovom otoku.
Zašto si istrgla onu stranicu iz godišnjaka?
Jer je u njemu bila moja majka.
Bila je očajnički zaljubljena u tvog djeda.
Ljubav njenog života.
Jesu li imali dijete?
To bi značilo da sam ti teta.
Tvoj djed je ubojica.
On je ubio moju majku.
Jer je željela da bude uz kćer.
Žao mi je zbog Nine.
Ali razgovarala bi s tobom.
Onda bi sam sve shvatio.
Bilo bi prerano.
Dođi.
U redu je. Dala sam ti nešto da malo obamreš.
Dobro si.
Dobro.
Sve je u redu.
Vjeruj mi.
Sve je u redu. Sve je dobro.
Sve je u redu.
Ako ovo čitaš, više nisam živa.
Sve sam pokušala. Dala sam ti slobodu.
Pokazala sam ti koliko te volim
svakom svojom porom i svakim djelićem svoje duše.
Sada moram shvatiti da je sve bilo besmisleno.
Moram shvatiti da ti je važna samo jedna stvar,
a to je tvoj ugled.
Izvanbračno dijete rođeno iz tajne veze
ne uklapa se u tu sliku.
Nadala sam se
da će te pogled na tvoju kćer dirnuti.
Nikad neću otići s ovog otoka.
Možda će u našoj kćeri ostati djelić mene
koji ćeš moći voljeti.
Tvoja Maria.
Je li sve u redu?
Ispričavam se.
Ti si s otoka?
Ne razumijem ovo baš. Ovo je tvoj otok.
Zašto je jedini obojan u crno?
SJEVERNI FRIZIJSKI OTOCI
Prijevod titlova: Katarina Šturik