Downloaded from YTS.MX
NETFLIX PRÆSENTERER
Official YIFY movies site: YTS.MX
Hvor er du smuk.
Jeg har ikke set dig her længe.
Gå hen og sig til din bedstefar, at du kondolerer.
Hvorfor mig?
FIRE MÅNEDER SENERE
Hvor længe bliver det ved?
Mellem dig og din far.
En af jer må være den modne.
Også for Jonas' skyld.
Hvad laver han?
Er han vanvittig?
Værsgo.
Vi snød de gamle.
Det er bobler skjult i appelsinjuice.
De opdager intet.
Han flytter til Bayern.
Det skal nok gå.
Der er ingen synd i bjergene.
Hov.
Nå?
Her.
Din fætters særlige opskrift.
Flytter du til Bayern?
Ja.
Jeg kan bo hos min tante.
Hvad er det for et rod?
Lad det være.
Pis.
Hvad vil han?
Jeg er Friedrich Hansen, Jonas' bedstefar.
Nina Cohrs.
Rart at møde dig.
Jonas…
Jeg ved, vi har haft
meget lidt kontakt med hinanden.
Jeg ville give alt for at tale med din far igen, men…
Det er måske på tide
at huske, at vi er en familie.
Hvis du vil blive på øen,
tager jeg mig af dig.
Du kan blive hos mig, indtil du fylder 18.
Tænk over det.
ET ÅR SENERE
-Hej! -Hej.
Hej.
Hvordan var det?
Ikke flere ferier med min mor og søster.
Hvorfor?
Hvad gør to voksne med en otteårig?
De må tilpasse sig hendes intellektuelle niveau.
I tre uger. Så sjovt.
Men dine fotos på Insta så sjove ud.
Hvem taler om en kedelig ferie?
Lad os sidde der.
Flo forstår det ikke.
Hey.
Hvad laver I herinde?
Kom med mig.
Som I nok ved,
kom hr. Meineke ud for en ulykke på Mallorca.
Jeg hedder Helena Jung. Jeg overtager hans tysktimer,
indtil han kommer tilbage.
Så jeg fik chancen for at undervise jer resten af jeres sidste år.
Men ordet "chance" har en anden betydning.
Jobbet landede lige i mit skød.
Det er måske meningen med livet,
at man skal tage det, der lander i ens skød.
Værsgo at gå en tur.
I skal fejre livet.
Sådan skal vi tilbringe de sidste timer sammen.
Send en tanke til hr. Meineke
og ønsk ham god bedring.
Godt. Gå så.
Hun irriterer mig allerede.
-Hvad skete der med hr. Meineke? -Noget på Mallorca.
Ja, men hvad?
Stenskred. Han gik i klipperne ved havet.
Pis.
Bare han snart kommer igen.
Hej, jeg ville spørge, om to eller tre af jer har tid i eftermiddag.
Jeg flytter ind og skal sætte et skab op.
Jeg kan ikke gøre det alene.
-På dit soveværelse? -Ja.
Der står skabe som regel.
Jeg hjælper. Og Jonas.
Ja.
Jeg kan også hjælpe.
Åh, gud. Undskyld.
Andre, der vil have min morgenmad?
Godt, det ikke var stinkende ost.
Hvad med klokken 15? Godt.
Jeg bor for enden af Seestrasse. Der er kun ét hus.
Jeg giver øl.
Har du aldrig fået en øl?
-Hej. -Hej.
Har du ikke været hjemme?
Nej, jeg nåede det ikke.
Forfulgte du mig på Insta?
Jeg følger dig, og hvad så?
Men du giver aldrig likes.
-Det er for meget at bede om. -Røvhul.
Af vejen, skildpadder!
Fantastisk.
-Hej, Nina. Godt at se dig her. -Hej.
Drengene er oppe på soveværelset. De har brug for hjælp.
De ser ikke ud til at kunne klare det.
Ja, to venstrehænder.
Kan du skære gulvtæppe?
Aner det ikke.
-Vi må se, hvordan det går. -Godt. Lige, hvad jeg ville høre.
Nu skal den sættes øverst.
Eller,
det tror jeg.
Hvis jeg vidste, hvad jeg så på.
-Hvorfor glider den altid ud? -Hold fast, frøken Jung.
Du skal holde fast.
Nej, du skal holde fast!
Nej…
-En. En, to… -To.
-Klar? -Ja.
-En, to, tre… -To, tre…
Det går ikke.
Kan jeg hjælpe?
Jeg leder efter et stykke træ til at skære kanterne lige.
Lad mig se.
-Det her måske. -Godt.
Der er du, frøken Jung.
Kald mig Helena, når vi ikke er på skolen.
-Helena… -Nej!
Mand.
Er det rigtigt?
Det ved jeg ikke.
Prøv at stabilisere bunden… Lad os forsøge igen, okay?
-Synes du? -Men gør det rigtigt denne gang.
Sådan, færdig. Mange tak, mine herrer.
Jeg havde ikke klaret det uden jer. Det havde taget lang tid.
Vi glemte bagpanelet.
-Skal vi så skille det ad igen? -Ja.
Nina, hvad er der sket?
Jeg skar mig vist.
Kom her. Sæt dig ned.
Jeg tager din sko af.
Det gør ondt.
Det er min skyld. Undskyld.
Hvis det bløder, skal vi på hospitalet. For en sikkerheds skyld.
Har du en bil?
Desværre ikke. Jeg ringer efter en ambulance.
Min knallert er hurtigere.
Ingen ambulance.
Okay.
For dum til at skære tæpper.
Du kan fjerne det job fra listen.
Nu får jeg brug for dit diplom.
Sig til, når du er hjemme. Jeg kører forbi med din cykel.
-Klar? -Ja.
Vi ses i morgen.
Vi ses.
-Kan du klare det? -Ja.
Tak.
-Held og lykke. -Farvel.
Det er surt.
Jeg stillede din cykel i garagen.
Tak.
God bedring.
-Godmorgen. -Godmorgen.
Her er så smukt.
Nu husker jeg, hvorfor jeg forlod beskidte Berlin.
Har Nina det bedre?
Ja, hun har det fint. Chokket var vist det værste.
Gudskelov. Jeg havde dårlig samvittighed.
Er I to sammen?
-Nej. -Er du sikker?
Jeg ved ikke. Vi får se.
Solen er en ensom kæmper.
Hvad mener du?
Hver nat er som den sidste.
Men man kan ikke holde solen nede.
Det er smukt.
Meget poetisk.
Det synes jeg i hvert fald.
Rilke.
Rainer Maria,
den korte form af hans navn, som de fleste kender.
Bortset fra alle jer. Vi gør det kort.
Jeg anbefaler at bruge internettet. Find ham.
Tre af hans smukkeste digte er på siden.
Del dem ud. Efter min mening.
Jeg afslørede lige min smag i digte.
I skal skrive et digt til i morgen.
Og det skal lyde som Rilke.
En svær opgave, men I vil lære meget af det.
Jeg må have professionel hjælp. Digtet dræber mig.
Vent, jeg er på vej.
Lad mig tage den.
Okay. Hold fast. Er det okay?
Jeg er som en gammel bedstemor.
Lad os sætte os, bedstemor.
Og jeg henter noget at drikke, okay?
Stille og roligt.
Ro giver styrke.
Ikke så hurtigt.
Og så drejer vi.
Din taske, frue.
Sæt dig ned.
Vand eller juice?
Hvad med en øl?
En øl. Ja, intet problem.
Det er blevet så smukt.
Læs slutningen igen.
"Lyt stille,
lyt roligt."
En dame på besøg!
Sikken overraskelse.
Vi kan spise sammen.
Har du lyst?
Hvorfor ikke?
Skal I skrive som Rilke?
Jeg blev næsten syg af glæde. Jonas reddede mig.
Gjorde han?
Kan han skrive?
Som andre i familien.
Jonas siger, at hans far ville være forfatter.
Han sagde det vist til mor, da jeg var lille.
Passer det?
Det er muligt, han sagde det engang.
Han så mig nok ved mit bord, da han var barn.
Ræk mig smørret.
Skriver du også?
Nej.
Jeg ville ikke bo på gaden som 20-årig.
Derfor foretrak jeg at rette opgaver.
Må jeg læse det?
Digtet.
Selvfølgelig.
Men giv ingen karakter.
Bare rolig, en pensioneret lærer…
…giver ikke karakterer.
Nå?
Hvad synes du?
Der er kun én Rilke.
Ikke for at fornærme.
Det er ikke din skyld, at læreren giver dig fjollede idéer.
Ræk mig pølsen.
Tak.
"Lyt stille, lyt roligt
Bevæbnet mod enhver modgang
Se på himlen, fuld af håb
Stjernen følger sin vej
For solen er en kæmper
Den falder, men stiger igen."
Jonas?
Har du tid et øjeblik?
Du skrev et smukt digt.
Tak.
Mest det, Nina læste op.
Foretrak du det?
Ja, lidt.
Undskyld, frøken Jung.
Helena.
Men vi er på skolen.
Der er ingen andre.
Jeg mener det.
Det var et smukt digt. Du er meget talentfuld.
Har du skrevet længe?
Jeg har altid skrevet.
Må jeg læse noget?
Har du vist det til nogen?
Hvis du har noget at vise, og du vil,
så får du altid min ærlige mening.
Okay.
Jonas!
Jeg er her.
-Du er god til at forskrække. -Hej.
Er den til mig?
Ja, desværre.
Kommer du ind?
Føl dig hjemme. Jeg tager et brusebad.
Stuen er der.
Okay.
To minutter.
Nå?
Undskyld.
Nej. Undskyld mig.
Hey.
Undskyld.
Er alt i orden?
Du er min lærer.
Vi er begge to voksne.
Du står ikke til ansvar over for nogen.
Sig det ikke til nogen.
Men det var rart i nat.
Mand, Nina. Du er så dum.
Tænk, at Jonas og Jung er sammen.
Eller er jeg skør?
Nej.
Det er jeg ikke.
Jeg troede, han kunne lide dig.
Det, jeg har læst, er godt. I er ved at blive til små Rilker.
Måske endda bedre.
Fortsæt derhjemme.
Jeg kommer.
-Sig til Jonas, at jeg kommer. -Okay.
Frøken Jung.
Kan vi tale sammen?
Ja, selvfølgelig.
Jeg har dårlig samvittighed
over den karakter, du gav mig for mit Rilke-digt.
-Jeg har aldrig fået høj karakter i tysk. -Men du fortjente den.
Desværre ikke.
Jonas fortjente den.
Hvad?
Jeg kunne ikke klare opgaven.
Jeg skriver som en moset abrikos.
Interessant billede. Du mangler virkelig ikke talent.
Meget morsomt.
Men Jonas hjalp mig.
Lidt kærlighedsarbejde.
Vi vender det blinde øje til kærlighed.
Hvor længe har I været sammen? Jeg vidste det ikke.
Jeg har kendt ham længe.
Hvis du lover, at du vil forsøge at skrive,
så lader jeg din karakter være.
Som belønning for endnu ikke udført arbejde.
Jeg holder øje med dig.
Jeg ringer senere.
Farvel.
Hvad skulle I to tale om?
Jeg havde dårlig samvittighed.
Jeg sagde, jeg ikke skrev digtet selv.
-Hun talte også med mig om det. -Hvorfor gjorde hun det?
Fordi hun er ret klog.
Er du sikker på, du vil sælge huset?
Jeg ved det ikke.
Men…
…det står bare og samler støv.
Du kan vente lidt længere.
-Hvad siger din bedstefar? -Ham…
-Han var uhøflig forleden. -Det må du nok sige.
Jeg begynder at forstå, hvorfor far ikke taler med ham.
Han får én til at tro, at man ikke er god nok.
Hvis jeg ikke spiste mine grøntsager,
satte min mor mig her.
Hun fodrede mig og hesten på skift.
Halvdelen endte på gulvet.
Hun skældte hesten ud, når den ikke spiste op.
Men hun fik da nogle vitaminer i mig.
Jeg ved, at du er bange.
Fordi du mistede hende.
Du mister ikke mig.
Kære forældre, elever og personale,
Det er en ære at byde min forgænger velkommen på vores lille scene.
Vores hovedtaler og rektor gennem mange år
på Klaus Mann-skolen, dr. Friedrich Hansen.
Kære hr. Hansen, det er ingen overdrivelse at sige,
at der ikke ville være et jubilæum uden dig.
Jeg troede, det var slut.
En stor overdrivelse.
På undervisningsministeriet i Kiel kender de stadig dit navn.
Gør de?
Ja.
Da myndighederne i Kiel ville lukke vores skole i 80'erne,
fordi…
Se.
…vores smukke, lille ø havde færre indbyggere end nogensinde,
blev myndighederne udskiftet.
Det er vores chance.
For den nye uddannelsesminister var en af mine gamle studiekammerater,
og studiekammerater har en hemmelighed eller to,
som ikke er beregnet for offentligheden.
Fru Lindemann,
jeg indrømmer, at midler ofte skal tilpasses omstændighederne.
I den gode sags tjeneste.
Bedstefar?
Jeg er okay nu.
Tag en stol.
Nå?
Nu vil han have rødvin.
-Kan jeg hjælpe med noget? -Nej, det er okay.
Han ligger i sengen og siger, at vinen får ham til at sove.
Sikker på, du vil tage hele flasken?
Kender han Jung?
Din bedstefar. Kender han hende?
Hvorfor?
De kiggede underligt på hinanden.
Se ikke på mig, som om jeg er skør. Det gjorde de.
Okay.
Jeg kommer tilbage. Jeg giver ham vinen.
-Alle er blevet skøre. -Det hørte jeg.
Det er ikke så slemt, som det ser ud.
Tror du, at vin er en god idé lige nu?
Jeg tror det ikke, jeg ved det. En lille forskel.
Er Nina her også?
Det er ubehageligt for mig.
Bare sig, jeg ikke drak nok vand i dag.
Vær ikke bekymret.
Okay, du tror måske, jeg er skør, men jeg så det selv.
-Hvad så du? -Hvordan Jung var på skolen.
Din bedstefar stirrede på hende som på et spøgelse og besvimede.
Okay, du er skør.
Det er ikke alt. Hun kiggede også sådan på ham.
Som om hun ville provokere ham. Og hendes hår var kort.
-Du så hende slet ikke, vel? -Nej.
Tror du på mig?
Glem det. Godnat.
Nina.
Nina, vent. Forklar det igen, okay?
Pas på.
Hey…
Jeg vil ikke skændes med dig.
Jonas?
Jonas!
Pis.
NINA
11:37
Løb hurtigere!
Hvorfor løber du ikke selv?
Hvad er det? Du har været sådan hele morgenen.
Jeg så kællingen gå fra hans hus i morges.
Jung?
-Tager du pis på mig? -Nej, hun gik fra hans hus.
Sådan et røvhul.
Han kysser mig og knepper kællingen. Jeg forstår det ikke.
-Måske var hun der med hans bedstefar. -Ja.
Han så underligt på hende.
Så du det også? Måske så jeg ikke syner.
Det vildeste er, at min far også så Jung.
I morges til morgenmad, sagde han.
En lærer, der lignede hende.
Kort eller langt hår?
Som hun så ud i går. Sikkert kort hår.
Nina! Jule! Hvad laver I?
-I skal løbe, ikke tale. -Lad mig være.
Fru Klausen, vær nu sød.
Har du det bedre?
Ja, jeg har det bedre.
Men du bør nok ikke tage i skole i dag.
Skal vi ringe efter en læge?
Alt er fint.
Men så kan jeg tage i skole.
Er det på grund af min lærer?
Nina så, at du stirrede på hende.
Så besvimede du.
Nina ser spøgelser.
Kender du frøken Jung?
Frøken Jung? Hedder hun det?
Den lå ved døren i morges, men jeg så ikke Nina.
NINA
Så du kender ikke frøken Jung?
Nej, hvor skulle jeg kende hende fra?
Jeg skal i skole. Ring, hvis der er noget.
De gamle årbøger er ikke online,
men du kan låne dem på biblioteket.
Ellers kan du spørge på byarkivet.
Tak.
Hvad ville hun? Måske kan jeg hjælpe.
Hun leder efter gamle årbøger til et projekt om skolens historie.
Nå, det er ikke min afdeling.
VELKOMMEN - PERSONALE 1986
Hvis du leder efter Nina, er hun på biblioteket.
-Hvorfor skulle jeg det? -Det må du fortælle mig.
Nogle gange virker du lidt skør.
Hav en god dag.
KLAUS MANN-SKOLEN - ÅRBOG 1985
Så dumt. Jeg var blevet hjemme.
A og T og G og C.
PERSONALE 1985
MARIA ROTH - TYSK
Du og hr. Meineke var på Mallorca samtidig.
Hvad vil du med Jonas?
Hvorfor kom du til vores ø?
Forstår du det nu?
Vil du have et ærligt svar?
Jeg forklarer det igen.
Så adenin og thymin danner par.
Jonas!
Hej.
Vent et øjeblik.
Jeg skal hen på biblioteket.
Lov mig, at hvis din bedstefar har brug for noget,
så siger du bare til.
Det gør jeg. Tak.
-Hvad laver du nu? -Ikke biologi.
-Vi gør det i morgen. -Jubi.
Nina?
Jonas?
Hvor var du i dag?
Min bedstefar havde det dårligt.
Det hørte jeg. Hvad skete der egentlig?
Ved du, om Nina er her?
Nej, hun er vist gået.
Der var ingen på biblioteket.
Jonas.
Natten var som en smuk drøm.
Ja? Men hvor er udlånskortet?
Så må du hellere skynde dig herhen.
-Hej, frøken Jung. -Hej.
-Hej.
Hej.
Frøken Jung.
-Kan jeg hjælpe? -Tag dig ikke af mig.
Jeg har et problem. Har du noget tape?
Til mine kasser.
-Flytter du allerede? -Nej, jeg flytter stadig ind.
Kan du lide vores lille ø?
Jeg forlader den aldrig.
Jeg kan vise dig vores barer.
Eller, den eneste bar.
Har du også snor?
-Det ser allerede godt ud, ikke? -Ja, derovre…
Vi gør det også derovre.
De ting, du finder. Hvad siger de om dig?
Kom med den skide pose.
Dumme turister. Kan de ikke knalde et andet sted?
Ved I, hvor Nina er?
Spurgte du ikke tidligere i dag?
-Måske. Hvor er hun? -Hun undgår dig nok.
-Var hun ikke på biblioteket? -Nej, kun frøken Jung.
-Fuck. -Hvad er det?
Intet.
-Hvorfor så det blik? -Ja, hvorfor?
Hold mund.
Stod hendes cykel der?
-Da du gik. -Jeg aner det ikke.
Det tænkte jeg ikke på.
Hej, det er Nina. Du har ringet uden for min kontortid.
JEG SKAL SE DIG. DET ER VIGTIGT. JONAS.
HVOR?
HOLSTENWEG 12.
Nina er væk.
-Må jeg komme ind? -Ja, selvfølgelig.
Hvordan "væk"?
Mobilen er slukket. Ingen ved, hvor hun er.
Jeg så hende på biblioteket i dag.
Sagde hun noget til dig?
Nina er jaloux.
Hun så mig desværre gå fra dit hus i dag.
Pis.
Hun cykler nok rundt i området.
Undskyld.
Jeg ville ikke gøre det akavet for dig.
-Det gjorde du. -Jeg ville have dig.
Sniger du dig ind i andres huse om natten?
-Hvem gør det? -Vent.
Jeg troede ikke, det generede dig.
Har du vinglas?
Over vasken, til venstre.
Er det dine forældres hus?
Ja, de boede her.
-Indtil for et år siden. -Indtil ulykken.
Forfærdeligt. Jeg hørte om den.
Vi bør måske stoppe.
Jeg ved ikke, hvad der er rigtigt og forkert mere.
Jeg ved, hvad der er rigtigt.
Du skal skrive.
Sig det til min bedstefar.
Han overbeviste min far om, at forfattere ender på gaden.
Er jeg ikke Schiller, Goethe eller Kafka,
bør jeg ikke engang forsøge.
Du ender ikke på gaden.
Du skal ikke forklare folk, hvad du gør med dit liv.
Jeg går ud af døren nu.
Vi kan bare være venner.
Det vil berolige Nina.
Du får tre børn.
Du skriver dine romaner.
Din drøm går i opfyldelse.
Vent…
Det klæder dig med kort hår.
Hvor var du?
-Jeg mødtes med én. -Nina?
Eller læreren?
Hun synes, jeg skriver godt, og mener ikke, at det er nytteløst.
Det lykkedes dig med far, men du stopper ikke mig.
Jonas!
Vågn op!
De fandt Nina død på stranden.
Nina!
Åh gud, nej!
Nina!
Åh gud, nej!
Har din bedstefar fået anfald før?
Eller er der epilepsi i din familie?
Når du er færdig, så hent 50 milligram sedatin.
-Ja. -Tak.
Har der været tilfælde i din familie?
Det ved jeg ikke.
Vi giver ham beroligende med hjem.
Værsgo.
Tag hjem og hvil dig lidt.
Din bedstefar er stabil. Det er et godt tegn.
-Kan du hjælpe din ven hjem? -Selvfølgelig.
Vi ringer, når din bedstefar vågner.
Det lover jeg.
Hej.
Lægen siger, du skal tage dem.
Jeg vil ikke bedøves.
Hvor er Jule?
Sammen med Ninas mor.
Jeg forstår det ikke.
Nina ville ikke blive overrasket over tidevandet.
Kan du indsnævre tidslinjen?
Det, du fortalte Nina, om din far og læreren.
-Hvornår var det? -Det må have været engang…
…mellem 1984 og 1988.
Der mangler en side.
-Hej. -Hej.
Helena Jung. Jeg vil se min far, Friedrich Hansen.
Her.
ÅRGANG 1985 - KLAUS MANN-SKOLEN
REKTOR FRIEDRICH HANSEN OG TYSKLÆRER MARIA ROTH
Skriv hendes navn.
SØGNING - MARIA ROTH
KVINDE FUNDET DØD I TIDEVANDET
Det var fire år senere.
"Den tidligere tysklærer på Klaus Mann-skolen, Maria Roth,
blev fundet død på stranden i går morges."
"Ifølge redningsfolkene var hun druknet."
"Flere detaljer, og om andre var indblandet,
vides endnu ikke."
Hold dig i ro.
Lægen sagde, du ikke må tale endnu,
fordi du bed for hårdt i tungen.
Din motorik er også reduceret på grund af kramperne.
Men det kommer tilbage.
Det vigtigste er, at du ser mig og hører mig.
Husker du hende, når du ser mig?
Mor elskede dig så højt.
Da hun var gravid med mig, troede hun virkelig, du ville vælge os.
Men du forlod hende.
Jeg husker det, som om det var i dag, at vi gik af færgen.
Jeg stod foran dig.
Du afviste os.
Mor stod med mig på stranden.
Hun forsøgte at skjule sine tårer.
Jeg så blikket i hendes øjne.
Helt fortvivlet.
Så tomt.
Hun satte mig i sandet og bad mig om at vente.
Hun ville tale med dig.
Men hun kom aldrig tilbage.
Jeg sad der i mange timer…
…hele natten indtil daggry.
En fireårig pige.
Så kom fiskerne,
og så politiet.
Blålys og sirener overalt.
De fandt hende i brændingen.
Du dræbte hende.
Bare rolig.
Jeg tager ikke dit liv.
Men jeg tager dine kære.
Som du gjorde mod mig.
Jeg mangler kun Jonas.
Helena!
Åbner du døren?
Godmorgen.
Jeg talte med lægen,
og han er enig i, at din bedstefar bør få hjemmepleje.
Røde Kors sender plejere hver dag.
Hvorfor talte lægen med dig?
-Brug for hjælp? -Nej, tak.
Jeg er ked af det, der skete med Nina.
Hvor skal vi sætte ham?
Måske bare her i stuen.
Hvor vover du?
Alt dette.
Jeg hørte det og ledte efter dig.
Jeg tog hen på hospitalet, og lægen talte med mig.
Underviste din mor på vores skole?
Hed hun Maria Roth?
Ja.
FLO
Hvad havde min bedstefar med hende at gøre?
Tag opkaldet.
Jeg henter kaffe, så taler vi om det.
Hun vil fortælle mig alt.
Jeg ringer bagefter, okay?
Hun kommer nu. Vi tales ved.
Jeg forstår, hvorfor min mor ville være på øen.
Hvorfor rev du siden ud af årbogen?
Fordi min mor var på den.
Hun var desperat forelsket i din bedstefar,
hendes livs kærlighed.
Fik de et barn?
Det gør mig til din tante.
Din bedstefar er en morder.
Han dræbte min mor.
Fordi hun ville have, at han var der for sin datter.
Jeg er ked af det med Nina.
Men hun havde fortalt dig det.
Du havde regnet det ud.
Det var for tidligt.
Kom.
Bare rolig, jeg bedøvede dig kun lidt.
Du er okay.
Okay.
Du er okay.
Tro på mig.
Alt er okay.
Alt er fint.
Alt er okay.
Hvis du læser dette, er jeg ikke længere i live.
Jeg prøvede alt. Jeg gav dig din frihed.
Jeg viste dig, at jeg elskede dig
af hele min krop og hele min sjæl.
Nu må jeg erkende, at det hele var meningsløst.
Jeg må erkende, at du kun bekymrer dig om én ting,
dit ry.
Et uægte barn fra en hemmelig affære
passer ikke ind i billedet.
Jeg håbede i det mindste,
at din datter ville røre dit hjerte.
Jeg forlader aldrig øen.
Måske bliver en del af mig tilbage i vores datter,
som du kan elske.
Din Maria.
Er du okay?
Undskyld.
Kommer du fra øen?
Jeg forstår det ikke. Det er din ø.
Hvorfor er kun den sort?
DE NORDFRISISKE ØER
Tekster af: Mila Tempels