Downloaded from YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Official YIFY movies site: YTS.MX
Oletpa kaunis.
Sinua ei olekaan näkynyt vähään aikaan.
Mene antamaan surunvalittelusi isoisällesi.
Miksi minä?
NELJÄ KUUKAUTTA MYÖHEMMIN
Kauanko tätä jatkuu?
Sinun ja isäsi välillä.
Toisen teistä pitää osoittaa kypsyyttä.
Jonaksenkin vuoksi.
Mitä hän tekee?
Onko hän hullu?
Olkaa hyvä.
Huijasimme vanhoja.
Se on lähes pelkkää kuohuvaa hitusella mehua.
Kukaan ei tiedä.
Hän muuttaa Baijeriin.
Kyllä se siitä.
Vuorilla ei ole syntiä.
Hei.
No?
Tässä.
Serkkusi erityinen resepti.
Muutatko Baijeriin?
Joo.
Voin asua tätini luona.
Mikä tämä sotku on?
Anna olla.
Voi paska.
Mitä asiaa hänellä on?
Olen Friedrich Hansen, Jonaksen isoisä.
Nina Cohrs.
Ilo tavata.
Jonas…
Tiedän, että olemme -
olleet vähän tekemisissä.
Olisin halunnut vielä puhua isäsi kanssa, mutta…
Ehkä nyt on se hetki,
jolloin muistamme olevamme perhettä.
Jos haluat jäädä saarelle,
huolehdin sinusta.
Voit asua luonani 18-vuotiaaksi.
Mieti asiaa.
VUOTTA MYÖHEMMIN
Hei! -Hei.
Miten meni?
En enää lomaile äitini ja siskoni kanssa.
Mikset?
Mitä kaksi aikuista tekee kahdeksanvuotiaan kanssa?
Pitää laskeutua hänen tasolleen.
Kolmeksi viikoksi. Tosi hauskaa.
Insta-kuvasi näyttivät hauskoilta. -Kuka myöntäisi, että lomalla on tylsää?
Istutaan tuonne.
Flo ei vain tajua.
Hei.
Mitä teet täällä?
Tule mukaani.
Kuten varmasti tiedätte,
herra Meineke joutui tapaturmaan Mallorcan-lomallaan.
Olen Helena Jung ja otan hänen saksankurssinsa -
ainakin paluuseensa asti.
Mahdollisesti opetan teitä koko vuoden.
Sattumalla on kaksi puolta.
Tämä työ putosi syliini.
Ehkä se juuri on elämän tarkoitus:
hyväksyä se, mitä vastaan tulee.
Menkää kävelylle.
Juhlikaa elämää.
Juuri siten tahdon meidän viettävän ensimmäisen oppituntimme.
Ehkä voisitte lähettää herra Meinekelle pikaisen paranemisen toivotukset.
Menkäähän sitten.
Hän ärsyttää minua jo.
Mitä Meinekelle tapahtui? -Jotain Mallorcalla.
No joo, mutta mitä?
Kivivyöry. Hän oli patikoimassa rantakallioilla.
Voi saakeli.
Toivottavasti hän palaa pian.
Hei, halusin kysyä, olisiko parilla teistä aikaa iltapäivällä.
Tarvitsen apua vaatekaapin kanssa.
En selviä yksin.
Makuuhuoneessasiko? -Niin.
Siellähän vaatekaapit yleensä ovat.
Olen messissä. Ja Jonaskin.
Joo.
Minäkin voin auttaa.
Hups. Anteeksi.
Haluaako joku muu aamiaista?
Ei ollut sentään haisujuustoa.
Sopiiko kello 15? Hienoa.
Asun Seestrassen päässä. Siellä on vain yksi talo.
Olutta tarjolla.
Etkö ole koskaan olutta saanut?
Hei. -Hei.
Etkö ole ollut kotona?
En ehtinyt.
Kyttäsitkö minua Instassa?
Seuraan sinua. Entä sitten?
Mutta et tykkää mistään.
Liikaa vaadittu. -Mulkku.
Alta pois, hiturit!
Kivaa.
Hei, Nina. Kiva nähdä sinuakin. -Hei.
Pojat ovat yläkerrassa. Apu kelpaisi.
Eivät he taida selvitä.
Kaksi poropeukaloa.
Osaatko leikata lattialautoja?
En tiedä.
Saa nähdä. -Hienoa. Tuon halusinkin kuulla.
Tämän pitää mennä päälle.
Tai no,
ainakin luulen niin.
Ihan kuin tajuaisin mitään.
Miksi se luistaa aina pois? -Pitäkää sitä tiukasti!
Sinun on pidettävä sitä tiukasti. -Ei vaan teidän.
Ei.
Yksi, kaksi…
Valmista? -Joo.
Yksi, kaksi, kolme… -Kaksi, kolme…
Ei onnistu.
BERLIINI - PALMA DE MALLORCA 17. ELOKUUTA
Voinko auttaa?
Etsin puunpalaa, jonka avulla saisin leikattua suoraan.
Minä voin etsiä.
Ehkä tämä? -Hyvä.
Siinähän te olette, neiti Jung.
Voitte kutsua Helenaksi, kun ei olla koulussa.
Helena… -Ei!
Voi jukra.
Onko tämä oikein?
En tiedä.
Jos yritätte vakauttaa pohjan… Kokeillaan uudelleen.
Niinkö? -Mutta tällä kertaa kunnolla.
Noin. Kiitos vain herroille.
En olisi pärjännyt ilman apuanne. Ainakaan ei olisi mennyt näin kauaa.
Unohdimme takalevyn.
Pitääkö se purkaa taas? -Joo.
Hyvänen aika. Nina, mitä tapahtui?
Taisin viiltää itseäni.
Tule, istu alas.
Riisun kenkäsi.
Sattuu.
Tämä on minun syytäni. Anteeksi.
Sinut pitäisi viedä sairaalaan.
Varmuuden vuoksi.
Onko teillä autoa?
Valitettavasti ei. Soitan ambulanssin.
Pääsemme mopedillani nopeammin.
Ei ambulanssia.
Hyvä on.
Liian tyhmä leikkaamaan.
Voit poistaa sen työn listaltasi.
Nyt todella tarvitset ylioppilastutkintoa.
Kerro, kun olet kotona. Tuon pyöräsi.
Oletko valmis? -Joo.
Nähdään huomenna.
Nähdään.
Jaaha…
Selviätkö? -Joo.
Kiitos.
Onnea matkaan. -Moikka.
Perseestä.
Laitoin pyöräsi autotalliin.
Kiitos.
Parane pian.
Huomenta. -Huomenta.
Täällä on kaunista!
Muistan, miksi lähdin likaisesta Berliinistä.
Voiko Nina paremmin?
Joo. Järkytys oli vain kova.
Luojan kiitos. Tuli syyllinen olo.
Oletteko yhdessä?
Emme. -Varmastiko?
Ei hajuakaan. Katsotaan.
Aurinko on yksinäinen taistelija.
Mitä tarkoitat?
Joka yö on samanlainen kuin edeltäjänsä.
Mutta aurinkoa ei voi pitää alhaalla.
Kaunista.
Runollista.
Ainakin minusta.
Rilke.
Rainer Maria,
Lyhyempi versio hänen nimestään, jolla useimmat hänet tuntevat.
Paitsi te, tietenkin. Pidetään lyhyenä.
Suosittelen internetin käyttöä. Etsikää hänet sieltä.
Tällä paperilla on kolme hänen kauneinta runoaan.
Jakakaa siitä. Ainakin minusta, siis.
Paljastin juuri runomakuni.
Kirjoittakaa runo huomiseksi.
Haluan runojenne kuulostavan Rilkeltä.
Vaikea tehtävä. Mutta se kasvattaa teitä.
Tarvitsen ammattiauttajaa. Tämä runohomma on hirveä.
Tullaan.
Minä voin ottaa sen.
Ota kiinni. Onko hyvä?
Tunnen oloni mummoksi.
Mennäänpä istumaan, mummo.
Haen juotavaa.
Ihan rauhassa.
Siinä piilee vahvuus.
Eipäs hoppuilla.
Sitten pitää kääntyä.
Laukkunne, neiti.
Istuudu.
Vettä vai mehua?
Saisiko olutta?
Olutta. Selvä.
Siitä tuli tosi kaunis.
Lue loppu vielä kerran.
Kuuntele hiljaa,
kuuntele vaiti.
Naisvieras!
Mikä yllätys.
Voisimme mennä syömään.
Haluatko?
Miksikäs ei?
Pitääkö kirjoittaa kuin Rilke?
Olin ihan pulassa. Mutta Jonas pelasti minut.
Niinkö?
Osaako hän kirjoittaa?
Kulkee suvussa.
Jonas kertoi, että hänen isänsä tahtoi olla kirjialija.
Hän kertoi siitä äidille, kun olin pieni.
Onko se totta?
Voi olla, että hän joskus sanoi niin.
Näki varmaan minut lapsena pöytäni ääressä.
Ojentaisitko voin?
Kirjoitatteko tekin?
En.
En halunut päätyä parikymppisenä kadulle.
Siksi korjasin mieluummin aineita.
Saanko lukea sen?
Sen runon.
Ehdottomasti.
Vain jos ette arvostele sitä.
Ei syytä huoleen. Eläköitynyt opettaja -
ei enää arvostele.
No?
Mitä sanotte?
On vain yksi Rilke.
Ei millään pahalla.
Minkäs teet, jos opettaja antaa hupsuja ideoita.
Ojentaisitko makkarat.
Kiitos.
"Kuuntele hiljaa, kuuntele vaiti,
valmiina kohtaamaan mitä vain.
Katso taivaalle, täynnä toivoa tähti kulkee omaa rataansa.
Sillä aurinko on taistelija.
Se nousee aina uudelleen."
Jonas?
Onko sinulla hetki?
Kirjoitit kauniin runon.
Kiitos.
Lähinnä sen Ninan lukeman.
Piditkö siitä enemmän? -Hieman.
Anteeksi, neiti Jung.
Helena.
Mutta olemme koulussa.
Mutta kukaan ei ole täällä.
Olen tosissani.
Se oli kaunis runo. Olet erittäin lahjakas.
Oletko kirjoittanut pitkään?
Olen aina kirjoittanut.
Voinko lukea jotain?
Oletko näyttänyt tekstejäsi?
Jos sinulla on jotain näytettävää ja se sinulle sopii,
niin minulta saa rehellisen mielipiteen.
Selvä.
Jonas!
Olen täällä.
Osaat säikytellä. -Hei.
Minulleko?
Pelkäänpä niin.
Tuletko sisään?
Ole kuin kotonasi. Käyn suihkussa.
Olohuone on tuolla.
Selvä.
Hetki vain.
No?
Anteeksi.
Ei. Anteeksi.
Hei.
Anteeksi.
Onko kaikki hyvin?
Olet opettajani.
Olemme aikuisia.
Et ole vastuussa kenellekään.
Ei tarvitse sanoa mitään.
Minusta eilen oli mukavaa.
Ei hitto, Nina. Olet ihan pönttö.
En ovi käsittää, että noilla on sutinaa.
Vai olenko ihan sekaisin?
Ei.
En ole.
Luulin hänen pitävän sinusta.
Olen lukenut hyviä tekstejä. Teistä on tulossa pikku Rilkejä.
Joistain parempiakin.
Jatkakaa kotona.
Tulen kohta.
Sano Jonakselle. -Selvä.
Neiti Jung.
Voimmeko jutella?
Totta kai.
On ihan syyllinen olo,
kun sain teiltä niin hyvän arvosanan runostani.
En ole ennen saanut kymppiä. -Ansaitsit sen.
Valitettavasti en.
Jonas sen ansaitsi.
Miten niin?
Tehtävä oli minulle hankala.
Olen yhtä surkea kirjoittamaan kuin liiskattu aprikoosi.
Mielenkiintoinen mielikuva. Ei sinulta taitoa puutu.
Hauskaa.
No, Jonas auttoi minua.
Hyväntekeväisyyttä.
Suljemme silmämme, kun kyse on rakkaudesta.
Oletteko seurustelleet kauan? En tiennyt.
Olemme tunteneet ikuisuuden.
Jos lupaat edes yrittää kirjoittaa,
jätän arvosanasi ennalleen.
Palkintona vielä tekemättömästä tehtävästä.
Pidän sinua silmällä.
Soitan myöhemmin.
Moikka.
Mistä te juttelitte?
Tuntui pahalta.
Sanoin, etten kirjoittanut sitä runoa.
Hän puhui minulle jo siitä. -Miksi?
Koska hän on aika fiksu.
Haluatko varmasti myydä talon?
En tiedä.
Mutta -
nämä vain keräävät pölyä.
Voit harkita vielä.
Mitä mieltä isoisäsi on? -No jaa…
Hän oli tosi töykeä. -Niinkin voisi sanoa.
Alan vähitellen tajuta, miksi isä lakkasi puhumasta hänelle.
Hän antaa ihmisen ymmärtää olevansa riittämätön.
Jos en syönyt vihanneksia,
äiti laittoi minut tähän.
Hän syötti vuorotellen minua ja hevosta.
Puolet päätyi lattialle.
Hän soimasi hevosta syömättä jättämisestä.
Mutta sai sentään minuun vitamiineja.
Tiedän, että pelkäät.
Koska menetit hänet.
Et menetä minua.
Hyvät vanhemmat, oppilaat, henkilökunta.
KLAUS MANNIN LUKIO 50 VUOTTA
On kunnia kutsua pikku lavallemme edeltäjäni,
pääpuhujamme ja pitkäaikainen rehtorimme, tri Friedrich Hansen!
Herra Hansen, ei ole liioiteltua sanoa,
ettei tätä vuosipäivää vietettäisi ilman teitä.
Luulin tämän olevan jo ohi.
Liioittelua.
Opetusministeriössä Kielissä nimenne tunnetaan yhä.
Onko niin? -Kyllä.
Kun Kielin hallinto halusi sulkea koulumme 80-luvulla,
koska…
Katsokaa.
…kauniin pikku saaremme väkiluku oli pudonnut ennätysalas -
ja hallitus oli vaihtunut.
Nyt on tilaisuutemme.
Uusi opetusministeri oli vanha opiskelutoverini.
Opiskelutoverit tietävät salan tai kaksi,
joita ei sovi julkisesti paljastaa.
Rouva Lindemann,
myönnän, että joskus pitää sopeutua olosuhteisiin -
yhteisen hyvän vuoksi.
Isoisä? Hei.
Olen nyt kunnossa.
Tuo tuoli.
Ei syytä huoleen.
No?
Hän haluaa punaviiniä.
Voinko auttaa? -Ei, kaikki kunnossa.
Hän makaa sängyssä ja sanoo, että viini auttaa nukahtamaan.
Vietkö koko pullon?
Tunteeko hän Jungin?
Isoisäsi.
Miksi tuntisi?
He katsoivat toisiaan kummasti.
Älä katso minua kuin hullua. Totta se on.
Selvä.
Palaan pian. Vien hänelle alkoholia.
Kaikki sekoavat. -Kuulin tuon!
Ei tilanne ole niin paha.
Luuletko viinin olevan hyvä ajatus?
En luule vaan tiedän. Hiuksenhieno ero.
Onko Nina täällä?
Tämä on ikävää.
Sano, etten ollut juonut kylliksi vettä.
Ei syytä huoleen.
Pidät minua ehkä hulluna, mutta näin sen omin silmin.
Mitä? -Miten Jung käyttäytyi.
Isoisäsi tuijotti häntä kuin aavetta ja pyörtyi sitten.
Sinulla viiraa päästä.
Ja Jung katsoi samalla tavalla takaisin.
Kuin olisi halunnut provosoida. Ja hän oli leikkauttanut tukkansa.
Etkö nähnyt häntä lainkaan? -En.
Uskotko minua?
Antaa olla. Hyvää yötä.
Nina.
Odota. Selitä minulle.
Varo.
Hei.
En halua riidellä.
Jonas.
Jonas!
Saakeli.
Vauhtia!
Juoksisi itse. -Mikä nyt?
Olet ollut tuollainen koko aamun.
Näin sen ämmän lähtevän aamulla hänen luotaan.
Junginko?
Oletko tosissasi? -Olen. Hän lähti Jonaksen luota.
Mikä tyhmä kusipää.
Jonas suuteli minua ja panee sitä ämmää. En käsitä.
Ehkä hän kävikin isoisän luona. -Niin.
Mies katsoi häntä kovin oudosti.
Näitkö sinä saman? En siis kuvitellut.
Hullua kyllä isänikin oli nähnyt Jungin.
Hän kertoi aamupalalla,
että hänellä oli ollut samannäköinen opettaja.
Oliko tukka lyhyt vai pitkä?
Sellainen kuin hänellä oli eilen. Varmaan lyhyt.
Nina! Jule! Mitä teette?
Juoskaa, älkää höpiskö. -Anna minun olla.
Armahtakaa vähän, rouva Klausen.
Voitko paremmin?
Kyllä.
Mutta olisi parempi, jos et menisi kouluun tänään.
Pitäisikö kutsua lääkäri?
Ei tarvitse.
Sitten voisin mennä kouluun.
Johtuuko tämä opettajastani?
Nina näki, miten katsoit häntä.
Sitten tuuperruit.
Nina näkee aaveita.
Tunnetko Jungin?
Sekö hänen nimensä on?
Tämä oli ovella aamulla, mutta en nähnyt Ninaa.
Etkö siis tunne Jungia?
En. Mistä tuntisin?
Pitää mennä kouluun. Soita, jos tulee jotain.
Vanhat vuosikirjat eivät ole netissä, mutta niitä voi lainata kirjastosta.
Muutoin pitää etsiä kaupungin arkistosta.
Kiitos.
Mitä asiaa hänellä oli? Voin auttaa.
Etsi vanhoja vuosikirjoja koulun historiaan liittyvään projektiin.
Antaa olla sitten.
TERVETULOA - HENKILÖKUNTA VM. 1986
Jos etsit Ninaa, hän on kirjastossa.
Miksi etsisin? -Kerro sinä.
Joskus tuntuu, että sinulla viiraa päästä.
Hauskaa päivänjatkoa.
KLAUS MANNIN LUKIO 1985
Tyhmää. Minä olisin jäänyt kotiin.
A, T, G ja C.
HENKILÖKUNTA VM. 1985
MARIA ROTH SAKSAN KIELI
Sinä ja Meineke olitte Mallorcalla samaan aikaan.
Mitä haluat Jonaksesta?
Miksi tulit saarellemme?
Joko ymmärrät?
Haluatko rehellisen vastauksen?
Selitän uudelleen.
Adeniini ja tymiini kuuluvat yhteen.
Jonas!
Hei.
Odota.
Olen menossa kirjastoon.
Lupaa yksi asia. Jos isoisäsi tarvitsee jotakin,
ilmoita minulle. -Sen teen. Kiitos.
Mitä aiot nyt? -En lue bilsaa.
Huomenna sitten. -Jippii.
Nina.
Jonas?
Missä olit tänään?
Isoisä ei voinut hyvin.
Kuulin. Mitä tapahtui?
Onko Nina täällä?
Ei, hän taisi jo lähteä.
Olin kirjastossa. Siellä ei ole ketään.
Jonas.
Viime yö oli ihana.
Niin, mutta minne lainauskortti katosi?
Tule sitten äkkiä tänne.
Hei, neiti Jung. -Hei.
Hei. -Hei.
Hei.
Neiti Jung.
Kuinka voin auttaa? -Älkää antako minun häiritä.
Olen vähän pulassa. Saisinko teippiä? Muuttolaatikoitani varten.
Joko muutatte pois? -Ei, sisäänmuutto kesken. Kurjaa.
Mitä pidätte pikku saarestamme?
En halua ikinä lähteä.
Voin esitellä baaritarjontaamme.
Eli ainoan baarimme.
Olisiko myös narua?
Hyvältä näyttää.
Joo, tuolla…
Tehdään se tuollakin.
Kaikkea löydätkin. Mitä tuo oikein sinusta kertoo?
Voitko ojentaa sen säkin?
VAPAAPALOKUNTA
Voisivatko turistit naida muualla? -Missäköhän Nina on?
Etkö jo kerran kysynyt sitä?
Ehkä. Missä hän on? -Ehkä hän välttelee sinua.
Eikö hän ollut kirjastossa? -Siellä oli vain Jung.
Voi paska. -Mitä nyt?
Ei mitään.
Miksi tuo ilme? -Niinpä.
Hiljaa.
Oliko pyörä yhä siellä? -Ei hajuakaan.
Ei tullut mieleen.
Hei, Nina tässä. En ota enää tänään vastaan puheluita.
MEIDÄN PITÄÄ NÄHDÄ. KIIREELLISTÄ ASIAA.
MISSÄ?
HOLSTENWEG 12:SSA.
Nina on häipynyt.
Voinko tulla sisään? -Toki.
Miten niin häipynyt?
Puhelin on kiinni. Kukaan ei tiedä mitään. -Näin hänet kirjastossa iltapäivällä.
Sanoiko hän mitään?
Nina on mustasukkainen.
Hän valitettavasti näki minun lähtevän luotasi.
Voi perse.
Hän varmaan pyöräilee vain ympäriinsä.
Olen pahoillani.
En halunnut saattaa sinua hankalaan jamaan.
Mutta saatoit. -Halusin sinua.
Hiippailetko öisin toisten koteihin?
Kuka sellaista tekee? -Odota.
Ei arvannut sen haittaavan.
Onko viinilaseja?
Altaan päällä vasemmalla.
Onko tämä vanhempiesi koti?
Joo, he asuivat täällä.
Viime vuoteen asti. -Onnettomuuteen.
Kamalaa. Kuulin siitä.
Ehkä tämän pitäisi loppua.
En enää tiedä, mikä on oikein ja mikä väärin.
Tiedän, mikä on oikein.
Sinun pitää kirjoittaa.
Sano tuo isoisälleni.
Hän uskotteli isälle, että kirjailijat päätyvät kadulle.
Jos en ole Schiller, Goethe tai Kafka, ei kannata edes vaivautua.
Et pääty kadulle.
Et ole vastuussa elämästäsi muille.
Poistun nyt ovesta.
Pysytään ystävinä.
Nina rauhoittuu.
Saatte kolme lasta.
Kirjoitat romaanejasi.
Toteutat unelmasi.
Odota…
Lyhyt tukka pukee sinua.
Missä olit?
Tapasin erään henkilön. -Ninanko?
Vaiko sen opettajan?
Hän sentään uskoo teksteihini eikä pidä niitä arvottomina.
Onnistuit ehkä isäni kanssa, mutta minua et estä.
Jonas!
Nouse!
Ninan ruumis löytyi rannalta.
Nina!
Voi luoja! Ei!
Nina!
Voi luoja!
Onko isoisäsi saanut aiempia kohtauksia?
Tai onko suvussa epilepsiaa?
Kun olet valmis, anna 50 milligrammaa sedatiivia.
Onko suvussa vastaavia tapauksia?
En tiedä.
Saatte mukaan rauhoittavaa.
Ole hyvä.
Sinun olisi syytä mennä kotiin lepäämään.
Isoisäsi tila on vakaa. Se on hyvä merkki.
Voitko saattaa ystäväsi kotiin? -Toki.
Ei hätää. Ilmoitamme, kun isoisäsi herää.
Lupaan sen.
Hei.
Lääkäri käski ottaa tämän.
En halua huumata itseäni.
Missä Jule on?
Ninan äidin kanssa.
En käsitä.
Nina ei olisi antanut vuoroveden yllättää häntä.
Saako aikajanaa rajattua?
Se, mitä kerroit Ninalle isäsi opettajasta.
Milloin se oli? -Se oli kai joskus -
vuosien '84 ja '88 välillä.
Yksi sivu puuttuu.
Terve. -Hei.
Helena Jung. Tulin tapaamaan isääni, Friedrich Hansenia.
Tässä.
VALMISTUNEET 1985
REHTORI FRIEDRICH HANSEN JA SAKSAN KIELEN OPETTAJA MARIA ROTH
Kirjoita hänen nimensä.
HAKUSANA: MARIA ROTH
NAINEN LÖYDETTY KUOLLEENA
Neljä vuotta myöhemmin.
"Klaus Mannin lukion entinen opettaja Maria Roth -
löydettiin kuolleena uimarannalta eilisaamuna.
Pelastajien mukaan hän oli hukkunut.
Mahdollisesta rikoksesta ei vielä ole tietoa."
Ole rauhassa.
Lääkärin mukaan et voi vielä puhua,
koska purit kieltäsi liian kovaa.
Motoriset toimintosikin ovat heikentyneet.
Kyllä ne siitä palaavat.
Tärkeintä on, että näet ja kuulet minut.
Muistatko hänet, kun näet minut?
Äiti rakasti sinua kovasti.
Kun hän odotti minua, hän luuli sinun valitsevan meidät.
Mutta hylkäsit hänet.
Muistan kuin eilisen, kun astuimme lautasta.
Kuinka seisoin edessäsi.
Käänsit meidät tiehemme.
Äiti oli kanssani rannalla.
Hän yritti salata kyyneleensä.
Näin hänen ilmeensä.
Täynnä epätoivoa.
Aivan tyhjä.
Hän käski minun istua sannalle ja odottaa.
Hän halusi puhua kanssasi,
muttei enää palannut.
Istuin siellä tuntikausia.
Koko yön aamuun asti.
Nelivuotias tyttö.
Sitten tulivat kalastajat -
ja poliisi.
Siniset valot ja sireenit.
Ruumis löytyi aallokosta.
Tapoit hänet.
Ei hätää.
En vie henkeäsi.
Mutta vien läheisesi.
Kuten sinäkin veit omani.
Jäljellä on enää Jonas.
Helena!
Avaisitko oven?
Huomenta.
Puhuin lääkärin kanssa.
Hänkin oli sitä mieltä, että isoisäsi tulisi siirtyä kotiin.
Punainen risti lähettää päivittäin hoitajan käymään.
Miksi lääkäri puhui kanssasi?
Tarvitsetteko apua? -Ei kiitos.
Tosi kurja se Ninan juttu.
Minne viemme hänet?
Ehkä tänne olkkariin.
Miten kehtaat?
Kaikki tämä!
Kun kuulin tapahtuneesta, etsin sinua.
Menin sairaalalle ja lääkäri halusi puhua.
Opettiko äitisi koulussamme?
Onko hän Maria Roth?
Kyllä.
Miten isoisäni liittyy häneen?
Vastaa vain.
Keitän kahvia ja jutellaan sitten.
Hän haluaa kertoa kaiken.
Soitan heti sen jälkeen.
Hän tulee nyt. Palataan.
Ymmärrän, miksi äitini tahtoi tänne.
Miksi revit vuosikirjan sivun irti?
Koska siinä oli äitini.
Hän rakasti epätoivoisesti isoisääsi,
elämänsä rakkautta.
Saivatko he lapsen?
Se tekisi minusta tätisi.
Isoisäsi on murhaaja.
Hän tappoi äitini.
Koska äitini tahtoi tyttärelleen isän.
Olen pahoillani Ninasta.
Mutta hän olisi kertonut.
Olisit päässyt selville.
Liian aikaisin.
Tule.
Ei hätää. Olet vain vähän turta.
Ei hätää.
Noin.
Ei hätää.
Kaikki on hyvin.
Ei hätää.
Kaikki hyvin.
Kaikki on hyvin.
Jos luet tätä, en ole enää elossa.
Yritin kaikkeni. Annoin sinulle vapautesi.
Osoitin, miten paljon sinua rakastan joka solullani.
Nyt joudun tajuamaan, että se oli turhaa.
Välität vain yhdestä asiasta,
maineestasi.
Salasuhteesta syntynyt lapsi -
ei sopinut kuvaan.
Olin toivonut,
että tyttäresi näkeminen koskettaisi sinua.
En koskaan lähde tältä saarelta.
Ehkä minusta jää elämään tyttäreemme osa,
jota voisit rakastaa.
Sinun Mariasi.
Oletko kunnossa?
Anteeksi.
Oletko saarelta?
En tajua. Tämä on saarenne.
Miksi se on ainoa musta?
POHJOISFRIISEINSAARET
Tekstitys: Sonja Lahdenranta