Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Què li passa al corder? Es veurà millor quan el rostim.
Tranquil.
Ha espantat als altres.
Deixa-ho així.
Mou-te una mica.
Has sentit les històries
sobre una bèstia que solia viure aquí?
No em recordo del seu nom.
Ho has vist a Internet.
El soldat cridaner, no?
- Només són contes de fades. - Però podrien ser veritat.
Com afrontaràs la nit?
Aquí hi ha foc, tinc gossos i ovelles.
- El soldat no em pot tocar. - Això creus?
No pot.
- Salam aleikum. - Aleikum salam.
- Torneu a casa. - Quan acabem aquí.
- Què esteu fent? - Ja saps el que estem fent.
Us he dit que torneu, és tard.
On està…?
- Qui era? - El papà.
A on ha anat?
- A la ciutat. - I què hi fa allà?
Hi ha una reunió.
Tornarem amb el nostre oncle?
Un amic m'ha dit que puc anar amb ell a Àustria quan acabi el col·legi.
Com es diu?
- Hasan, el coneixes. - Seria millor si anéssim junts.
Primer vegem què passa amb el pare.
Si el condemnen a presó, Déu no ho vulgui, no aniré enlloc.
Ves a dormir.
No em ve de gust dormir.
BROTHERHOOD
Posa-les al corral.
- No, no és aquesta. - Quina és?
- Que es moguin perquè les pugui veure. - És aquesta?
És negra i petita.
- Té una taca blanca aquí? - No, té el cap negre.
- El cap de na Brajke és negre? - Aquí està.
Subjecta-la perquè la pugui marcar.
- Amb aquesta en són set. - Aquesta és la novena.
La del morro negre.
Deixa-la anar ja.
- Agafa la groga del fons. - La que és davant del ramat.
Sí, aquesta és.
Jabir, porta les ovelles pel camí.
Useir, crida-les perquè vagin amb tu.
Segons la informació disponible, 48 homes i 3 dones
han tornat de Síria i l'Iraq fins ara.
Viuen aïllats, sobretot conreant i pasturant ovelles.
Eviten a la gent, encara que hi ha excepcions.
Aquest home, que ha tornat de Síria, va ser detingut i acusat de terrorisme.
Han de demostrar-ho, no he matat ni amenaçat a ningú.
Només estava a Síria per veure què estava passant.
Vaig tornar, no vaig disparar a ningú allà.
Unes 50 persones es troben en una situació similar.
És difícil localitzar-les.
El país s'enfronta a reptes de seguretat,
pels seus ciutadans que tornen de Síria.
Aquestes persones suposen un perill,
perquè les seves reaccions són impredictibles.
Això és tot per avui. A continuació, els esports.
Que ho gaudeixin.
Posa-ho aquí.
Mengem ara.
- Podem menjar? - Què?
- Podem menjar ja? - Sí, mengeu.
Vinga, pedra, paper, tisores.
- No facis això, només amb els dits. - D'acord.
Pedra, paper, tisores.
Sempre perdo amb les tisores.
Pedra, paper, tisores. Pedra, paper, tisores.
- No em peguis molt fort. - No, ara lleva la mà.
- En aquest costat no! - No.
Pedra, paper…
- Fa calor. - Sí.
- Estàs sortint amb algú? - Sí.
- Com es diu? - No t'agradaria saber-ho.
Aquesta és perfecta per a tu.
S'assembla a un vampir d'una pel·lícula.
Em donarà malsons.
Déu meu, qui és aquesta?
- No ho sé, però sigui qui sigui… - Mira la grandària del seu cap.
No!
- Hola, germà. - Què tal, nois? Us he espantat?
- Res pot espantar-nos. - Què passa?
- Em mataràs aquí. - Què passa?
- Fent el ximple, vacil·lant a una noia. - A qui?
- Una noia. - No em facis donar-te una pallissa.
- Mou-te, m'he quedat al racó. - Només una miqueta.
He sentit a parlar d'aquesta noia en algun lloc.
Parlaré amb ella, li explicaré coses sobre tu.
Fills meus, sabeu que m'han condemnat a 23 mesos de presó.
Desitjo que feu el següent mentre estigui tancat.
Jabir, t'ocuparàs de la casa perquè estàs treballant,
confio en tu i t'encarregaràs d'això.
Usama, tu estàs a càrrec de les ovelles, hauries de vendre-les com a carn
i cuidar-les fins al meu retorn. Espero que facis una bona feina.
Useir, vull que estudiïs molt perquè continues la teva educació.
Hauràs acabat l'escola primària quan torni.
Tornaré en 23 mesos, si Déu ho vol
i espero trobar-m'ho tot com ho deixo.
Tant de bo pogués portar-lo fins allà, però no tinc permís de conduir.
Què faré?
Així podria passar el dia de demà amb ell.
Ara he d'esperar dos anys més
per tornar a veure'l.
Quina llei més absurda.
Suposo que no els quedava ningú a qui tancar.
A on està anant aquest país?
Cap a la Unió Europea.
On es troba treball?
Aniràs a Alemanya, hi ha treball allà.
Llavors, hauria de deixar-ho tot enrere?
Qui conduirà i farà el que cal fer?
- Vindràs i treballaràs tots els dies? - No has d'anar-te'n.
- Queda't mentre el papà sigui a presó. - No marxaria abans que tornés.
Buidi's les butxaques i posi tot en la taula, és el protocol.
- No em faci llevar-me la roba. - No ho faré.
Doni's la volta cap a mi.
- Alguna cosa a declarar? - No, res.
Només un parell de barretes de xocolata.
- He posat tots els llibres dins. - L'Alcorà.
- L'Alcorà ha d'estar a dalt. - D'acord.
Una maleta blava, aquesta d'aquí i la identificació.
- Una tarja de veterà a nom d’Ibro. - Sí, aquesta és.
Signi aquí amb el seu nom complet.
Para.
Una mica de xampú.
Soc el diable i vinc de l'infern.
Saps què va passar allà dalt?
- Coneixes a en Sejfo, el pastor? - Sí.
Va pujar fins allà, però altres pastors no deixaren a les ovelles pasturar-hi.
Així que es va encaminar a un altre camp i va veure una pomera.
Va voler recollir unes pomes, però va trepitjar una mina i explotà.
- Està ple de mines allà a dalt. - I què?
És millor trepitjar una mina gran i morir-se
- que perdre una cama en una. - Però totes les mines són mines.
Sí, però aquestes són les grans que et parteixen a trossos
i ningú et pot reconstruir.
Només troben pols, com en aquella cançó:
Pols en l'aire quan vas trepitjar una mina.
- Useir, ets tot un diplomàtic. - On s'ambienta el joc?
- A l'Afganistan. - Ets un terrorista?
És clar que ho soc.
Soc un soldat d'elit, soc en Osama Bin Laden.
PRESENTA
Vivim en un moment difícil. Com va dir el profeta al hadit,
mantenir l'islam és com aferrar-se a una brasa ardent.
Per què una brasa?
No pots deixar-la anar, com no pots deixar anar l'islam.
Si els musulmans no s'alcen contra els infidels, aniran a les seves cases
i els humiliaran, per això els musulmans han d'alçar-se
i retardar l'enemic. Només així se'ls oferirà l'islam.
No es pot oferir l'islam als infidels a Damasc
o a l'Afganistan. Només s'ofereix durant el gihad ofensiu.
Hem de matar-los abans que estiguin en posicions alarmants, germans.
Recordeu això abans que assumeixin posicions.
I llavors els oferim l'islam, els oferim el gihad.
I després…
Anem aquí, a l'últim pis.
L'han condemnat tot i que és innocent.
És perquè va ser a Síria, perquè va anar-hi a lluitar.
A tu què et passa? Com aniria a lluitar si és invàlid?
No hauria d'haver anat, no és del tot innocent.
- No ha matat a ningú. - No, però així i tot…
Va anar sabent que estava prohibit anar al camp de batalla.
Creus que el deixaran anar?
No, no podem fer-hi res.
- Què tal estàs, Halki? - Organitza-les.
Lleva-li això.
Per què necessitarien els pastors una llar?
Pestanyeges i ja s'han anat.
- Tens talent. - Com aquell famós humorista.
Tenim un hit.
No vull escoltar res quan em prenc la meva cervesa.
Anit en Ramiz t'hauria donat 10 € només perquè deixessis de cantar.
Ets jove, encara ets a temps de canviar de professió.
Està satisfet amb el nostre treball? Parles per telèfon amb ell?
No és com si el papà sabés què ocorre aquí.
- Pregunta per les ovelles i nosaltres. - D'acord.
Tens raó.
Trobes a faltar el col·legi i els teus amics?
Jo?
Qui ha de ser? Jo no, això segur.
- El col·legi, una mica; els amics, no. - Per què?
Perquè, per començar, no en tenia cap.
No en tenies per les ovelles. T'ajudava en Jabir alguna vegada?
El meu germà es penjaria abans de donar-me un cop de mà.
Hauria estat millor que haguessis acabat el col·legi.
Algú ha de fer això.
No has de ser tu. Podries haver acabat d'estudiar primer.
Els teus amics ara van darrere de noies
i tu vigiles les ovelles i els corders.
És el meu destí.
Podríem ajudar i substituir-te,
som quatre, deu dies cadascú...
És un rellotge nou? Quan l'has comprat?
- Quan l'has comprat? - És un regal de la meva tieta.
- A on va? - A la parada d'autobús.
- Venen més nens? - No.
Primera pregunta: què és una oració?
- Medina? - Un pensament expressat en paraules.
Una oració és un pensament expressat en paraules.
- Bakir, per què s'ora? - Per expressar els nostres pensaments.
Però per què expresso els pensaments? Useir, pots respondre'm a això?
Entens les meves paraules?
M'entendries si et dic que tinc gana?
- I vols entendre això? - Sí.
- Quin és el propòsit d'una oració? - Entendre'ns.
Això és, per a comunicar-nos.
Amb les oracions podem expressar molts sentiments diferents,
donar informació, expressar que necessitem alguna cosa o a algú,
podem comunicar-nos. Per a això serveixen les oracions,
per comunicar-nos entre nosaltres i entendre els altres.
Tornem a la gramàtica, vull que em digueu...
Has suspès turc, matemàtiques, biologia,
història i física. Què et passa?
Entens el que ensenyo a classe?
Entenc algunes coses.
- Pot ser que això sigui culpa meva? - No, professora, és culpa meva.
Hauria de dedicar més temps a l'estudi.
També vaig ensenyar al teu germà gran.
- On treballa el teu pare? - No treballa, té una discapacitat.
On està n'Usama ara?
Cuidant ovelles amb dos altres pastors.
- I torna a casa? - A vegades.
- Li resulta difícil? - Sí, es penedeix de no estudiar.
Ah, sí? Bé, perquè aquí davant tens un clar exemple.
Aprèn de la seva experiència. Què puc fer per ajudar-te?
De veritat m'agradaria que milloressis les teves notes.
Podem repassar la lliçó després de les classes.
- D'acord. - Ja pots marxar.
Falten dotze minuts per a les cinc.
- Vas entendre allò de les ovelles? -Sí.
Sí.
- I què en penses? - No hi ha res a pensar.
- Faré el que va dir i ja està. - I què va dir?
Ens va dir que busquéssim fusta i que construíssim un corral.
El corral ha de ser fort pels llops, ossos i altres animals.
Ben fet.
Vigila amb la bombeta!
Dona-li, dona-li!
Si tingués cent vides més, les donaria totes per Bòsnia,
l'única, Al·là és la veritat divina,
donaria la vida per ell.
Bòsnia, l'única...
Saps què va passar aquí al poble?
No.
Crec que li ho vaig escoltar al meu pare o a algun dels seus amics.
Els serbis van ocupar aquest territori durant la guerra.
Van sentir el president Alija dir que el seu exèrcit atacaria aquí,
que anaven a creuaria Karacic per atacar el nostre poble.
Així que els serbis es van preparar per al contraatac.
Després, quan el comandant serbi mirava amb els seus prismàtics,
va veure soldats i eren la unitat de Mujahidí.
Vaig sentir que tot va començar on porto les ovelles a pasturar.
Els soldats van cridar ''Takbir, Allahu Akbar'' perquè l'enemic li tenia por.
- Van haver de sortir corrents. - Com seria això si haguessin guanyat?
Van ser les boines verdes, el meu pare, en Elvir i els altres
qui van tirar a aquesta escòria.
Hauries desitjat estar amb ells.
Si esclatés la guerra avui, col·laboraria amb l'enemic.
Seria la meva estratègia principal, però mai trairia al meu exèrcit.
Fingiria estar al seu bàndol i els preguntaria per la seva ubicació.
- I els mataries a tots al final. - Quan em revelessin la seva ubicació,
els lliuraria els meus homes perquè fessin el que consideressin.
Si algú em preguntés com sabia la ubicació, em faria el boig.
Takbir!
- Ataca! - El mataré quan l'agafi.
Acosta't, Useir. Vine aquí, Mustafa.
- Estic envoltat, em mataran. - No et moguis.
- Per què tractes els teus enemics així? - Per a nosaltres només són porcs.
Aparta.
Aquí tens.
Aquests són els meus presoners.
- Mira't. -És de quan esperàvem al dentista.
Fixa't, jo era aquí parada.
- Hi havia un mirall. - Estaven tots tan callats.
- Què passa? Tens parella? - Sí.
De veritat?
- Mira si hi ha aigua en algun lloc. - Aquí no hi ha.
- Necessito aigua. - Espera un moment.
És un tros de fusta que dona molt de joc.
- Soc en Bruce Lee. - Mai rostiràs un corder amb això.
- Això qui ho diu? - Jo.
Tu no en saps res.
Estàs boig, ho saps?
Jabir!
No m'enfoquis amb les llums, a tu què et passa?
Per Déu.
I shoot you in the legs, bang, I want everything
easy money, fast cars at full blast, this is Belgrade,
Mira aquestes noies, són precioses.
- Podríem colar-nos aquí, què hi dius? - Hi ha un de seguretat.
De debò? Si em tirés, em llençaria directe a dins de casa.
Aquest no és el nostre lloc, és el d'ells...
No veus què grans que són?
Què passa? Si et colpeja al cap, ja estaries apanyat.
Deixa-ho, no diguis coses sense sentit.
L'has vist? Sembla una balena.
- Hola. - Eh, què tal?
- És veritat que has perdut un corder? - No.
- Com que ''no''? - Que no és veritat.
- Parlo de debò. - Ets imbècil.
A l'orella no.
Creus que sempre seràs pastor?
I per què no ho hauria de ser?
Si ho he fet fins ara, per què no seria capaç de seguir?
El destí de cada persona està escrit, el meu és ser pastor.
És el que volia i és el que faré.
Si vols estudiar o treballar d'una altra cosa, fes-ho.
És la teva decisió.
És l'últim que faria.
Cadascú té el seu camí.
M'agradaria començar el meu propi negoci.
Obrir una botiga o una cosa així,
ser autosuficient i no dependre de ningú.
Ja coneixes la dita: A on vas, diners? Allí a on n’hi ha més.
Baixa el volum.
Estàs arrugant la catifa d'oració.
Deixa el mòbil i llegeix l'Alcorà.
- M'has sentit? - Quan acabi la partida.
Deixa-ho abans que t'ho llevi jo.
- Deixa el mòbil. - Ara quan faci el segon triplet.
El papà va perdre el temps intentant ensenyar-te això, ets ximple.
- Calla. - Deixa el mòbil.
No aprendràs gens útil en aquest telèfon.
- Agafa això. Em sents? - Oh, no.
Un segon, el jugador s'ha trencat el coll.
- Deixa aquest telèfon ja! - Espera, em queden dos minuts!
Ha perdut deu punts.
Dona gràcies que són llibres sagrats, sinó t'atonyinaria amb ells.
- T'esclafaré contra la paret! - Espera.
- Apaga'l! - Deixa'm!
No em sents? Deixa aquest mòbil i obre l'Alcorà.
Què has dit?
No vull recitar-ho, llegeix-ho per a tu i jo, per a mi.
Quan vingui el papà i et pegui, ja veurem com et comportes.
Quan et colpegi al cap...
- Els seus mètodes són molt efectius. - Calla, estic llegint.
Ja veuràs quan torni el papà i et colpegi al cap.
Et passes el dia a dins, mirant el mòbil.
I perquè? Estàs perdent el teu temps i el meu
i no ens ajudes amb els diners.
Com si tu sempre treballessis quan ets a casa.
T'estic donant un consell, idiota.
Un consell que s'ha anat transmetent des que Al·là va crear el món.
Bé, com si tu en poguessis parlar, fumes, encara que està prohibit.
Imbècil. Recordes què va dir el papà a la sala d'oració abans de marxar?
Intenta recordar-te de què va dir.
- A mi no em va dir res d'ovelles. - Deixa'm que t'expliqui què va dir.
- Vinga, endavant. - En les seves paraules.
''Useir, ets responsable, per la qual cosa has d'estudiar
i ajudar n'Usama amb les ovelles''.
- Jo no ho vaig escoltar, això. - Aquestes van ser les seves paraules.
Igual a tu no t'importa, però a mi sí.
A mi m'importa
el que hem de fer a la vida.
No vull fer el mateix que tu, vull una altra cosa a la vida.
L'única cosa que fas és fugir de les teves responsabilitats.
M'ha passat molt a prop.
I és un gol! Quina meravella!
Perdoneu-me si li he donat a algú al cap!
Anem allà.
Hi ha exàmens de mates i de turc i hem d'estudiar bosnià.
Aquest cotxe és com el d'en Jabir.
- El cotxe d'en Jabir no és així. - És semblant.
Hi ha una fina línia entre el bé i el mal.
A la vostra edat, quan esteu madurant
de la infància a l'adolescència,
tendiu a veure sols allò que teniu al davant,
us torneu molt tancats de ment,
però no podeu anar així per la vida.
Si Al·là hagués volgut que fóssim així per la vida,
no ens hauria donat ments per usar
ni ulls per mirar al voltant i veure què està ocorrent.
Al contrari, no podríem moure el cap
i només veuríem allò que tenim al davant.
Però podem moure el cap,
i amb els ulls percebem llum de tots costats.
Així que hem de veure el món que ens envolta i triar el nostre camí.
Fins i tot a casa, haureu de considerar si alguna cosa és bona o no.
Triareu les millors paraules i els direu cortesament als vostres pares
que el que us estan aconsellant
pot ser que no sigui el millor per al vostre futur.
Si els pares no us mostren una bona direcció...
Escolta, hem d'afanyar-nos amb això o no acabarem tot a temps.
- Així que afanya't. - Sí.
Què menjarem avui?
Mongetes, patates i sopa. Què vols primer?
- De quan són les mongetes? - D'ahir.
- I això? - Les vaig fer ahir.
Què tal la feina? Ja t'hi has habituat?
Està bé, encara m'estic acostumant.
- T'agrada? - No està malament.
Això està bé.
Com en qualsevol altra ocupació, cal treballar.
És tot igual, vas a treballar i tornes a casa.
El millor és tenir el teu propi refugi.
- La teva pròpia casa i diners. - És clar.
Sinó és tot una muntanya russa i al final et quedes sense res.
Quan ets independent, només t'ocupes de tu mateix.
Com tots els altres.
Però si vius a una comunitat, amb altres, has de cuidar d'ells.
- Aquí cadascú s'ocupa de si mateix. - És veritat.
- Has trucat a en Usama? - No.
- Per què no? - Estic massa ocupat per fer-ho.
Espera, posa les mans a les meves espatlles.
Així. Eh, no agarris d'aquí.
T'has donat molt fort amb el sòl?
Estàs bé? Aixeca't.
M'has pegat just aquí.
- Som-hi. - M'has pegat just aquí.
Per què t'has quedat parat? Has de mantenir-te ferm, saps?
Para.
Mai deixis que ningú t'agarri per les cames.
Sigui qui sigui amb qui barallis.
Si sabessis quants cops he rebut.
L'esquena...
Vinga, ets més lent que una àvia!
Et pegaré si et mous.
Està tort.
Treu la lona de la casa per tapar l'ase.
- Afanya't. - Agafo l'ase per portar-la?
- Per què necessites l'ase? - Pesa.
Necessitem la lona grisa per tapar la càrrega de la seva esquena, idiota.
El teu problema és que et negues a aprendre.
Jo aprenc ràpid, veig als altres i n'aprenc.
Pot ser que em faci falta després.
Mira i aprèn. Ho estrenys perquè cobreixi les coses.
Què faries si plogués i es mullés tot?
És insofrible, tinc ganes de sortir corrents.
Tranquil, ase.
No em fotis tu també, ja no puc més.
Els has mostrat als teus fills com caminar pel camí correcte,
per la teva pau resaré des del fons del meu cor,
al costat de la teva tomba romanc, i a Al·là li reso
perquè t'ofereixi el paradís, la meva estimada mare .
A d'altres els van donar un any, però a ell el van sentenciar a dos.
Em sembla estrany, haurien d'haver-li donat un any,
- però li en van donar dos. - Ell estava reclutant a gent.
- Mesura el que dius o estaràs fotut. - No és això.
Només citava l'Alcorà.
El teu pare ni tan sols va anar allà a lluitar,
però hi tenia coses més importants a fer.
No pots deixar la teva família per anar a salvar unes altres.
No diu l'Alcorà que has d'arriscar la vida, els diners i la família?
Intento dir-te que no ens falta de res.
I tant que el trobem a faltar, és el nostre pare, és normal,
però no ens falta res material.
No parlem del mateix.
De veritat crec que el que volíeu fer aquí...
Si no ho haguessin parat, estaríem matant-nos com a Síria.
- De què estàs parlant? - Calia penalitzar-ho.
Et creus que podeu anar a un altre país i lluitar en la seva guerra?
El bany de sang mai acabaria.
No tens ni idea de fins a quin punt us ha afectat.
Va estar allà, va tornar i el van sentenciar a dos anys.
Encara no veieu el que us han llevat en aquests dos anys.
Si algú ataca un musulmà, ens alcem tots, junts.
- Ho interpretes malament. - Al·là ens donà cinc dits a cada mà.
Intenta fer alguna cosa sense un d'ells.
Saps què és l'arrogància?
Entens com de greu és pecar d'arrogància?
- No pots... - No som tots iguals.
El profeta va dir que un milió de musulmans han de defensar a l'atacat.
Hem de romandre junts com un puny.
Quants imams hi ha per aquí difonent un fals hadit?
Tornem enrere i vegem què ha passat en aquests dos anys,
i què s'ha fet. Les coses bones i les dolentes.
En Jabir havia d'haver aconseguit un treball
i havia d'encarregar-se de la seva família.
El treball d'en Usama era cuidar les ovelles aquests dos anys,
per a mantenir o expandir el ramat i millorar el nostre negoci.
No em va escoltar quan li vaig dir que anés amb compte amb les ovelles.
Algunes han mort, i unes 50 estan perdudes,
tot a causa de la seva falta d'atenció i descuit.
N'Useir havia d'ajudar a n'Usama i a en Jabir.
Havia d'ajudar-los i acabar el col·legi amb bones notes.
Malament, hauria d'haver-se esforçat per ser un imam.
Per al futur, dividiré el treball entre els tres així:
En Jabir es quedarà a casa, trobarà ocupació
i esperarà la crida per anar a Alemanya a treballar.
N'Usama s'encarregarà del ramat i el mantindrà durant l'hivern.
Passarem aquest hivern a la nostra casa
i n'Useir sortirà a ajudar-lo després de les classes.
N'Useir acabarà la secundària i s'aprendrà l'Alcorà de memòria.
El cap de setmana, quan estigui lliure, ajudarà a n'Usama.
Aquestes són les vostres tasques.
- Les enteneu? - Sí.
Useir, vigila la reixa!
No veus que l'estic subjectant?
Vigila, s'escaparan!
Aparta't!
Collons, mou-te!
Vine aquí, imbècil!
Poseu-la aquí!
Subjecteu-la!
No m'importa si són les ovelles del profeta...
No la moguis així, en fer-ho, la pols es dissipa.
... i el cel s'obre per convertir-se en una entrada.
I les muntanyes es posen en moviment fins a convertir-se en un miratge.
L'infern està emboscat.
Per als opressors, és un destí on...
- On romandran durant eons. - On romandran durant eons.
En ell no provaran ni el fresc ni la beguda,
excepte l'aigua bullent i l'infern gelat...
Busco refugi en Al·là del maleït Satanàs.
En el nom d'Al·là, el compassiu, el misericordiós.
Lloat sigui Al·là, Senyor dels Mons.
El compassiu, el misericordiós, el Senyor del dia del judici.
Només a tu t'adorem i a tu et demanem ajuda.
Guia'ns pel camí recte,
el camí d'aquells als quals has beneït,
no d'aquells plens d'ira o enganyats.
Subtítols: Mecal Subt Núria García Verdeguer