Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Elismerjük az őslakosokat és hagyományos tulajdonosait annak a földnek,
amiről ez a film készült.
Elismerjük folyamatos kapcsolatukat a földdel, vízzel és kultúrával,
és lerójuk tiszteletünket az őseik előtt, a múltban, a jelenben és az eljövendőkben.
Köszönöm!
"Egy hatalmas globális válság közepén vagyunk,
és ti a gyerekeitekre hagyjátok, hogy feltakarítsanak utánatok.”
A diákok ma az iskola helyett az utcára mentek
az éghajlatváltozás miatt.
A miniszterelnök lemondását követelik,
és a fosszilis tüzelőanyagok elhagyását.
ScoMónak mennie kell!
Cselekedj most!
Több mint 11 000, a világ minden tájáról származó tudós
adott ki ma figyelmeztetést, és nyilvánított ki éghajlati vészhelyzetet.
Ez volt Ausztrália eddigi legmelegebb és a legszárazabb éve.
Figyelmeztetéseket adtak ki ma reggel a közelgő bozóttűzszezonra vonatkozóan,
amely a hatóságok szerint minden eddiginél rosszabb lehet.
Az extrém körülmények már jelen vannak,
és mindez a klímaváltozás miatt történik.
A világ dilemmája Ausztráliában csapódik le,
ha a klímaváltozásról van szó.
De a történetnek nincs semmi értelme,
hacsak nem értjük meg, hogy milyen is Ausztrália valójában.
A kezdetektől fogva
ez egy olyan ország, amely fosszilis tüzelőanyagokra támaszkodik.
Mi vagyunk a világ legnagyobb szénexportőre,
a világ legnagyobb gázexportőre, és ugyanazt hallani újra és újra:
"Ha nincs fosszilis tüzelőanyagunk, semmink sincs.”
Ugyanakkor nagyon sík, száraz kontinens vagyunk,
amely nagyon érzékeny a klímaváltozásra.
Tudtuk, hogy mi azelőtt kezdjük el érezni a hatását, mielőtt bárki más.
És nem néztük az átfogó képet, aminek meg is fizettük az árát.
Most térjünk rá a katasztrofális ausztrál futótüzekre.
Több mint 200 tűz tombol Ausztrália két legnépesebb államában.
A klímatudósok azt mondják, a bozóttüzek
figyelmeztetések, hogy mi közeleghet világszerte.
Ez teljesen normálissá válhat a jövőben.
A Fekete nyár szörnyű bozóttűz szezonjának a legnagyobb tragédiája az,
hogy tudtuk, hogy el fog jönni.
LÁNGOLÓ ERDŐ
Az első nagy tüzem 1971-ben volt. Csak 12 éves voltam.
Néhány barátom felhívott, és azt mondták, a tűz felénk jön a dombon,
és elindultunk baltákkal, gereblyékkel és zsákokkal.
Nem voltak kérdések vagy kifogások, csak a tettek számítottak.
Ausztráliában a tüzek mindennaposak.
VIGYÁZZ a tűzzel!
A Kék-hegység területéről a kis tüzeket az északi szél szétviszi,
és zavarba ejtő sebességgel érik el a városokat és falvakat.
LÁNGOLÓ BOZÓT
Minden évben vannak bozóttüzek.
Néhány évben nagyon rosszak.
Más években nem annyira.
De minden évben vannak tüzek.
Segítsenek!
Nagyon kezdetleges volt a korai időkben.
Törj ágakat a fákról, és csapkodd velük a tüzet!
Nedves zsákok, gereblye.
Ez volt az első nagy tüzem,
és ekkor már tudtam, hogy ezzel hivatásként akarok foglalkozni.
Rabul ejtett.
GREG MULLINS VOLT TŰZOLTÓPARANCSNOK
És nem az volt a célom, hogy én legyek a főnök,
de visszatekintve, ez a tudás utáni vágy volt.
A kormány úgy döntött, hogy akkoriban én voltam a legjobb ember a munkára,
ez hihetetlen nagy kiváltság és megtiszteltetés volt.
Hozzászoktam, hogy a nagy bozóttűzszezonok fokozatosan épülnek fel.
Apám azt mondta:
"Az az akácfa egy hónappal korábban virágzik.
"Ez azt jelenti, hogy nagyon száraz.
"Nézd meg a levelek színét azon a banksia fán!
"Ez azt jelenti, hogy mélyebbre tör a vízért. Hullajtja a leveleit.
"Figyeld a hangyákat! Melyik évszakban milyen bogarak jönnek elő?”
És 1994-ben hirtelen felforrósodott az idő, szeles és száraz lett.
A queenslandi esőerdő kiszárad,
és az állatok éheznek az utóbbi 80 év legszárazabb három hónapja után.
Rájöttem, hogy valami nem stimmel.
Hozd az összeset, haver!
Új-Dél-Walest több erős tűz sújtotta egyszerre.
Ó, te jó ég!
Haver!
Tűz! Tűz van!
Ez a bozóttüzeket oltó tűzoltók rémálma.
Ennek a bozótnak minden hektárán száraz tüzelőanyag tonnái várakoznak.
Vannak súlyos félelmek, milyen messzire fog jutni a pusztítás.
A lakosok küzdenek, hogy megvédjék otthonaikat,
de egyesek számára a harc túl kemény.
Ez a legfélelmetesebb tapasztalat, amit el lehet képzelni.
1994-ben elvesztettem az otthonom egy bozóttűz miatt, ami mindent elvitt.
Egy rövidnadrágban, ami épp rajtam volt,
próbáltam harcolni a tűz ellen.
Szerencsére a családom túlélte, de elvesztettük a szomszédainkat.
Négy ember maradt ott abban a tűzben.
Néztem, ahogy kialakul a klímatudomány az elmúlt 30 év alatt.
TIM FLANNERY TUDÓS ÉS ÍRÓ
Ő az egyik vezető tudós azok közül, akik a klímaváltozást tanulmányozzák.
A neve Tim Flannery.
AZ ÉV AUSZTRÁLJA-DÍJ 2007
A veszélyes éghajlatváltozás küszöbén állunk,
és az idő a cselekvésre kevés.
A tudósok számára nagyon-nagyon világos, hogy mi történik.
Nézzük meg a Föld képét és a világító fényeket!
Képzeljük el az elégetett fosszilis tüzelőanyagokat.
Ezek az üvegházhatást okozó gázok a hőt a bolygó felszínéhez közel tartják.
Úgy viselkednek, mint egy takaró az ágyon.
A hőmérséklet csak megy fel, és fel és fel.
Egy új tanulmány az éghajlatváltozásról Kelet-Ausztráliában
az eddigi legerősebb bizonyíték, hogy az üvegházhatás folyamatban van.
A növekedés tükrözi a szén-dioxid-szint emelkedését
a légkörben az idő folyamán.
Valami tényleg történik.
Elkezdtem olvasni és tanulni, kérdéseket feltenni,
és találtam néhány korai újságcikket az éghajlatváltozásról, és azt gondoltam:
"Lehet, hogy van itt valami.” És a következő években
rájöttem, hogy igen, biztosan.
Feltételezhetjük, hogy körülbelül egyszer egy évtizedben
egy nagyon erős tűz tombolt Új-Dél-Walesben.
De 1994 után egyre több és több ilyen nagy tűz volt.
1997-ben, három évvel később, otthonok semmisültek meg.
Hatalmas tüzek 2001 karácsonyán.
2002, még több tűz.
2003, Canberra városa, a tűzoltók épp hogy csak megmenekültek.
Menjünk!
2009, Victoria.
Rendszeresen az átlagosnál jóval magasabb a tűzveszély,
és mindez a klímaváltozás miatt van.
A tüzek egyre rosszabbak és rosszabbak lettek,
és tudtam, hogy ez
pontosan az, amit a klimatológusok jósoltak Ausztráliának:
hosszabb tűzszezonokat, intenzívebb tűzszezonokat,
és sajnos ez volt az, amit láttam.
A közösség némileg aggódik,
hogy a globális felmelegedés hosszabb aszályokhoz vezethet.
Különösen az...
Hogy ez jogos aggodalom-e...
az egy olyan kérdés, ami eléggé vitatott.
Végignéztem az elmúlt 14 év éghajlati háborúit Ausztráliában.
MARIAN WILKINSON ÚJSÁGÍRÓ/ÍRÓ
A tervek a szénipar bővítésére megdöbbentő mértékűek.
Volt egy összehangolt erőfeszítés, hogy aláássák
a klímaváltozás tudományát.
SZÉNBÁNYÁSZOK NÉLKÜL SÖTÉTSÉG
A szén-dioxid nem hat a hőmérsékletre.
Éppen ellenkezőleg, mint ahogy ezek az emberek terjesztik.
A hazugságaik és a megtévesztésük.
Azt mondtad, a klímaváltozás rossz.
Nos, azt hiszem, igazából azt mondtam, a klímaváltozás új tudományának
eszméje kissé zamatos.
TONY ABBOTT VOLT MINISZTERELNÖK
Én voltam Ausztrália első, és a mai napig egyetlen klímaügyi biztosa,
három évig voltam hivatalban,
és szólaltam fel a klímaváltozással kapcsolatban.
Fogtam a komplex tudományt, és érthetővé tettem az emberek számára.
Az extrém időjárási események egyre gyakoribbak és súlyosabbak lesznek
a Klímabizottság jelentése szerint.
De a média teljesen megőrült.
A kritikusok a Klímabizottságot "riasztó badarság”-nak titulálták.
Ezek az emberek kétségbeesettek. Klímaváltozás, az egész egy átverés.
Ki innen! Hazugságok!
Aztán a konzervatív kormány került hatalomra,
és első lépésként kirúgtak minket. Nem a gazdasággal kezdtek foglalkozni.
Hanem megszabadultak a Klímabizottságtól.
FLANNERY HAZUGSÁGAI
Mondjon le!
Tényleg paródiába illő volt.
PARLAMENT
Az emberek próbáltak időben cselekedni, de sok érdekeltség játszott közre.
SCOTT MORRISON MINISZTERELNÖK
Scott Morrison, aki most természetesen a miniszterelnökünk,
felállt a parlamentben, és a magasba tartott egy darab szenet.
Házelnök úr, ez szén. Ne féljen!
Ne rémüljön meg, nem bántja!
A kincstárnok ismeri a kellékek szabályait.
Ez szén.
Természetesen ez a szén
nem egy porral borított koszos széndarab volt.
Ez a darab szén az Ásványi Tanácstól jött,
így nagyon szépen megtisztították, mivel
lényegében egy marketing bemutató volt.
Házelnök úr, az ellenzéknek van egy ideológiai,
kóros féleleme a széntől.
Nincs szó a szénfóbiára hivatalosan, Házelnök úr,
de ez a betegség az, ami az ellenzéket sújtja.
Munkahelyek megszüntetése, lámpák leoltása,
légkondicionálók kikapcsolása
és az ausztrál családok kényszerítése arra, hogy sötétben főzzenek,
a sötét középkori politikájuk eredményeként, Házelnök úr.
Munkahelyek szűnnek meg. Csecsemők halnak meg a kórházakban, amikor nem lesz áram.
Ez az állandó refrén.
Nem lehet, hogy amikor a gyerekünk hazajön az iskolából,
ne legyen otthon kenyérpirító,
BARNABY JOYCE VOLT HELYETTES
mert nincs áramunk, hűtőnk.
De azt hiszem, az egyik igazi mélypont az elektromos autókról szóló vita volt.
Scott Morrison válasza
többek között ezekből az érvekből állt:
Nem fogja elhúzni a lakókocsit. Nem fogja elvontatni a hajót.
Ez nem fog kijuttatni a család kedvenc kempinghelyére.
Hogy ilyen gyermeteg vitát folytassunk egy politikai kampányban,
számomra azt jelenti 2019-ben, hogy még nem léptünk tovább.
Iskolások ezrei szerte az országban azt akarják,
hogy a politikusok tudják, elegük lett.
Azt követelik, történjen valami a klímaváltozással kapcsolatban, és holnap
ki fognak sétálni az iskolákból.
Szóval 16 éves voltam, amikor elkezdtem.
Az emberek, ha meghallják, azt mondják: "Nagyon fiatal.”
És sok felnőtt még mindig ilyeneket mond:
"Olyan fiatal vagy. Annyi mindent tettél. Olyan büszke vagyok rád.”
"Reményt adsz nekem”, ami... Nem akarok ebbe belekezdeni.
#EZ AZ ÉGHAJLATVÁLTOZÁS
DAISY JEFFREY KLÍMAAKTIVISTA
Megtudtam, hogy Sydney-ben klímasztrájk lesz, és azt gondoltam:
"Részt kell vennem, és bevonni a barátaimat is.
Annyi embert kell magunkkal vinnünk az iskolából, amennyit csak lehet."
Emlékszem, ahogy sétáltunk a térre, ahol tartották,
befordultunk a sarkon.
És olyan volt... Úgy értem, csak egy izzadt tenger volt,
tizenéves gyerekekből.
Ébresztő, emberek, ti is veszélyeztetettek vagytok!
Sydney-t megbénították az éghajlatváltozás miatt dühös emberek,
akikhez több millió ember csatlakozott szerte a világon
a bolygónk állapota elleni legnagyobb tüntetésen.
A legnagyobb katasztrófa szélén állunk,
amivel az emberiség valaha is szembesült, és a kormányunk nem tesz semmit!
Olyan, mintha egy zenekart vezetnél.
Biztonságos jövőt akarunk! Ki van velem?
Ez a tömeg lesz a zene, az energia
abban a lendületben, a remény hullámában.
Az a hullám zúgott a tömeg felett.
Az emberek nagyon izgatottak voltak.
Mintha el sem kezdődött volna a gyűlés. A munkánkat elvégeztük.
A sok nyilvánosság hatására a miniszterelnökünk reagált.
Nem támogatjuk az ötletet, hogy a gyerekek azért ne járjanak iskolába,
hogy olyan dolgokban vegyenek részt, amik az iskolán kívül is elvégezhetőek.
Tehát több tanulást akarunk az iskolákban és kevesebb aktivizmust.
Amiről azt gondoltuk, hogy "ne már".
És ezeknek a felnőtteknek azt mondjuk: "Nevessetek rajtunk,
támadjatok minket, csináljatok velünk, amit akartok,
mert ti álltok a történelem rossz oldalán!”
Több mint 300 ezren vonultunk az utcákra,
ha ausztrál vagy, meg fogod érteni.
Az ausztrálok nem tiltakoznak.
Életem legjobb napja. A legjobb nap. Én nem... Ezt semmi sem tudja felülmúlni!
Emlékszem, hazajöttem, és csak arra gondoltam: "Basszus.”
Lépéseket akarunk! Mikor akarjuk? Most.
Ne engedd, hogy KIHALJAK!
Meleg van itt! Túl sok szén van a légkörben!
A Parlament csendben maradt.
De a Murdoch-média hirtelen megtörte a hallgatást.
Az úgynevezett aktivisták, inkább anarchisták,
manapság az utcáinkon tiltakoznak.
Hazugságok, dezinformáció.
A gyerekek teljesen agymosottak,
csak azt hajtogatják, ami az igazság tökéletes ellentéte.
Ez volt az első alkalom, hogy tényleg tapasztaltam klímaszorongást,
mert azok az emberek, akik az elmúlt 30 évben hatalmon voltak,
tudtak erről a válságról, és szándékosan úgy döntöttek, hogy nemcsak
nem tesznek semmit ellene,
hanem küzdenek azok ellen, akik tenni akarnak érte valamit.
Szeretném, hogy az Ausztráliában felnövő gyerekek pozitívnak érezzék a jövőt.
De nem akarom, hogy a gyerekeink aggódjanak ezek miatt a kérdések miatt.
Bármilyen kihívás elé is kerülünk, úgy bánunk vele, ahogy mindig is.
Mintha alvajáróként sétáltunk volna bele egy katasztrófába.
Minden figyelmeztető jel ott volt.
2019. ÁPRILIS
Greg Mullins, legtapasztaltabb tűzoltóparancsnokunk
áprilisban odajött hozzánk, és azt mondta: "Példátlan katasztrófával állunk szemben.”
Két egymás utáni év volt, minden idők legszárazabb éve
Kelet-Ausztráliában.
És úgy tűnik, ez az év lesz minden idők legmelegebb éve.
Hogy fogjuk kezelni a tűzhelyzetet?
Szóval próbáltunk segíteni Gregnek audenciát kérni a miniszterelnökünktől,
mert ez az ügy nemzeti katasztrófa.
Írtunk a miniszterelnöknek 2019 áprilisában:
"Miniszterelnök úr,
"attól tartunk, hogy bozóttűz katasztrófa tart felénk.
"Szeretnénk önnel találkozni.
Ez sokkoló lesz. Idén mindenre szükségünk van, amit kaphatunk.
A segélyhívó szolgálatok nem készültek fel az extrém időjárásra.
Jobban ki kell használnunk a hadsereget a tűzoltóság támogatására.
"Több finanszírozást a tűzoltó repülőgépek számára.
"De a Miniszterelnök úrnak tudnia kell erről.”
De őt egyszerűen nem érdekelte.
2019-ben görgetjük a lefelé guruló hógolyót.
Egyre nagyobb és nagyobb lesz.
Nem maradt nedvesség. És csak néztük, ahogy az erdők haldokolnak.
Szörnyű érzés volt,
az egész nagyon megrázott minket.
De azt kell mondanom,
nem számítottam rá, milyen brutális tüzek lesznek
a nyár folyamán.
Mélyen megrázták Ausztráliát a Fekete nyár eseményei.
Tudod, milyen, amikor filmet nézel,
és van egy kis zúgás benne?
És a hangerő elkezd növekedni.
És tudod, hogy valami közeleg, valami rossz.
Ilyen volt. Nagyon lassú égés volt.
És aztán hirtelen hatalmas lett.
A felvezetés rémisztő volt.
Egész Victoria és Új-Dél-Wales nagyon-nagyon száraz lett.
Egyszerűen nagyon komor volt.
Elmentem a bozótosba,
mert rögzíteni akartam azt, amit láttam.
BRUCE PASCOE ÍRÓ/MALLACOOTA
Nagyon aggódtam, mert a fák nagyon közel nőttek egymáshoz.
Három-ötszáz fa hektáronként.
Ez egy nagyon sérülékeny erdő.
A legkisebb tűzre is felrobban, mint egy bomba.
Csak 13 napja ért véget a tél,
és legalább 40 bozóttűz tombol az államban.
Ma egyértelmű üzenet érkezett a hatóságoktól: "Készüljenek fel!”
A partvidéken dolgoztam egy újságnál.
Már elkezdtünk írni a tüzekről, azt hiszem,
még szeptemberben.
A LEGSZÖRNYŰBB
FENYEGETŐ TŰZ
Mindenki tüzeket fotózott.
BOZÓTTŰZFÉLELMEK
Mindenfelé mentek. A telefon folyamatosan csörgött...
És aztán... "Nézd, még egy tűz!”
És benne volt a levegőben, hogy valami történni fog.
És errefelé nagyon-nagyon száraz volt minden.
Napi sétáim közben
észrevettem, hogy a növények elkezdtek haldokolni és hervadni.
Mire eljött a november,
a talaj olyan lett, mint a beton, komolyan.
Mindenkinek a pázsitja halott volt.
Mallacoota nagyon távoli település.
És sok helyi nagyon-nagyon aggódott,
hogy ilyen lesz az egész év.
De a legnagyobb figyelmeztetés az volt, amikor az esőerdő égni kezdett.
Azok az erdők soha nem gyulladtak még ki.
Közvetlen tanúi vagyunk nagyon sok változási folyamatnak,
ami körülöttünk zajlik.
Lényegében pont a közepén vagyunk
annak a területnek, ahol a bolygó néhány legrégebbi erdeje található.
MARK GRAHAM ÖKOLÓGUS
Több tízmillió éve változatlan.
Kontinensek szakadnak szét, aszteroidák csapódnak be.
Azok a fák teret és időt átívelve állnak ott.
De az éghajlati változások következtében
kiszáradnak.
Egy időszak lezárul,
kihúzzuk a szőnyeget ezeknek a fajoknak a lába alól,
amelyeknek mindig is megvoltak a szükséges feltételeik,
egészen a dinoszauruszok idejéig visszamenően.
A Fekete nyár tüzei eljutottak ebbe az ősi menedékbe is.
Jelenleg 51 aktív tűzzóna van szerte az államban,
huszonhárom közülük nem zárt.
A folyamatos bozóttűz fenyegetés egybeesik egy veszélyes hőhullámmal,
kényszerítve az Önkéntes Tűzoltókat, hogy példátlan vészhelyzetet jelentsenek be.
Az Önkéntes Tűzoltóknál szolgáltam 60-65 évig...
BRIAN ÉS MARY AYLIFFE COBARGO
-Hatvan páratlan év. -Hatvanöt.
Új-Dél-Wales és Victoria területén mindenhol harcoltunk a tűzzel,
és még soha nem láttam ehhez foghatót.
A tűz kigyulladt, és nem csillapodott.
Küzdöttek ellene helikopterekkel,
nagy tankerekkel.
Nem számított, hogy mit csinálnak. A tűz egészen a partmenti területekig terjedt.
A hatalmas lángok összeolvadnak
egy hatalmas tűzzé, és mindenki nagyon magas készültségben van.
Tudtuk, hogy előbb-utóbb mi következünk.
Emlékszem, azt mondtam az embereknek: "Ez komoly.
"Ez a tűz hatással lesz Cobargóra.”
Fogalmam sem volt róla, hogy ez órákon belül történik meg.
Hajnali négykor...
Háromkor. Három óra volt.
Hajnali háromkor felébredtem, kimentem, és én... Egyszerűen irreálisnak tűnt.
Az egész nyugati látkép hátborzongató vörös fényben úszott.
Igen.
Bejöttem, felébresztettem Maryt, és azt mondtam:
"Figyelj, kelj fel, szívem! Reggelizzünk! Ez a tűz ide fog érni.”
Sokkal sötétebb lett!
Anya!
Sokkal sötétebb lett!
December 30-án a tűzoltóság vészhelyzeti közösségi találkozót hívott össze.
Még mindig volt körülbelül 7000 turista a városban.
Az embereket távozásra szólították fel.
Sok ember nem ment el.
Körbejártam a lakókocsiparkot, és kérdeztem az embereket
erről a fenyegető égboltról.
És úgy tűnt, hogy:
"Én nyaralni jöttem ide, és minden rendben lesz."
Azt hiszem, akkor még még mindenki azt gondolta, hogy ez nem fog megtörténni.
Nem gondolod, hogy tényleg meg fog történni.
Elkezdtem bevizezni a kocsimat,
erre egy ostoba nő odajött hozzám:
"Miért pazarolod a vizet? Nincs szükséged a kocsidra.
Mit csinálsz? Mosod a kocsidat?"
Mire én: "Benedvesítem, hogy a parázs ne lobbanjon be.”
Azt kérdeztem: "Itt laksz?”
Mire ő: "Nem, nyaralok.” Azt mondtam: "Menj haza!”
Nyaralás, miközben otthonok állnak lángban.
Scott Morrison Hawaiin nyaral,
miközben a nemzet példátlan bozóttűz katasztrófával szembesül.
Amikor megláttam, hogy Scott Morrison Hawaiira megy nyaralni
ennek a katasztrófának a közepén, amikor rengeteg dolgot tehettünk volna,
hogy sokkal kevésbé legyen súlyos, majdnem elsírtam magam.
MINISZTERELNÖK Boldog karácsonyt!
Hamarabb érkezik vissza a nyaralásból,
de az irodája napokig visszautasította ennek megerősítését vagy megcáfolását.
Azt hiszem, teljesen világos volt a kezdetektől fogva,
amikor a tüzek elkezdtek komolyra fordulni,
hogy Scott Morrison nem értette meg a helyzet súlyosságát.
Megértem, hogy az emberek idegesek lettek, mikor megtudták,
hogy a családommal nyaraltam,
míg az ő családjuk hatalmas stressznek volt kitéve.
Tudják, hogy nem fogok ott állni és tartani a tömlőt.
Nem vagyok képzett tűzoltó.
Azt hiszem, tisztán politikai szempontból szemlélte a dolgot.
Nem akarta, hogy a tűz kérdés legyen,
egy nagy nemzeti kérdés, mert aggódott,
hogy ez felvetné a klímaváltozás kérdését.
Ausztrália azóta küzd vad tüzekkel,
mióta Ausztrália nemzet lett, és már jóval azelőtt is küzdött velük.
Túlzottan a Murdoch-média hatalmának befolyása alatt állt.
A tűz hozzátartozik tájunkhoz, része annak. Mindig is az volt.
A politikusok meggyőzték ezeket az embereket,
nagyon komolyan befolyásolták ezeket a nőket.
Vajon az éghajlatváltozás okozza ezeket a tüzeket? Nem.
A hazugságok.
Tudjuk, mi okoz bozóttüzet. Ha valaki meggyújtja.
Igen, a gyújtogatás. Azt mondták: "Ezeket a tüzeket gyújtogatók okozták.”
Nem okolhatjuk az éghajlatváltozást a tüzek miatt,
különösen, ha oly sokan szándékosan gyújtják őket.
Tény, hogy Ausztráliában probléma a gyújtogatás, nem hibáztathatjuk
a globális felmelegedést, az éghajlatváltozást
vagy bármi mást, ami éppen a mumusunk.
#GyújtogatásVészhelyzet nem #Klímavészhelyzet
Ideje, hogy a klímahívők felébredjenek. #GyújtogatásVészhelyzet
Undorító, hogy emberek ilyet csinálnak! Isten áldja Ausztráliát!
Micsoda marhaság!
Nem tudták elfogadni, hogy a történelem legszörnyűbb tűzvésze tombol,
mert egyértelműen a klímaváltozás okolható miatta.
Azt hiszem, hogy egészen a szilveszteri tragédiáig,
a kormány nem igazán értette meg.
Emberek, közösségek szakadnak el a külvilágtól. Csapdába esnek.
A tűz minden irányból közeledett.
Úgy mentünk aludni, hogy láttuk a tüzet,
és úgy ébredtünk, hogy még mindig ott volt,
közelebb, mint korábban,
és ez nagyon megviselt bennünket.
Neked szerencséd volt,
és Mallacootának balszerencséje.
Hol van a kulcsom? Látta valaki a kulcsaimat?
Ne aggódjon! Szálljon be ebbe a kocsiba!
-Az az én kocsim. -Ne aggódjon!
-Nem tudom kinyitni. -Nem számít.
Gyerünk!
A sziréna elhallgatott. És a telefonjaink elhallgattak.
És akkor: "Evakuálás most!”
Megfordultam, és jött felém.
Gyerünk!
Ez a vörös fény.
Gyerünk!
Narancssárga volt, és füstös.
Volt egy villanás az égen.
Az autók a Bastion Point Beachre mentek.
Emberek készülődtek a rakpart előtt,
mások pedig a Hallba mentek.
Van egy fénykép egy helyi nőről, aki a kiskutyáját fogja.
El akart menni, de maradni is akart.
"Maradni akarok, mert itt lakom, itt a helyem.”
És itt voltunk.
Most kellett eldöntenünk, hogy megyünk vagy maradunk,
mintha egy szörny jönne felénk.
És a szél. Nem bírom többé a szelet.
Nem tudok kimenni, ha fúj, mert eszembe jut
ez a süvöltés a fülem mellett.
Hallani lehetett. Volt egy...
Olyan volt, mint egy sárkány...
Aztán minden koromsötét lett.
Ez Mallacoota reggel 9.13-kor.
Abszolút hihetetlen. Koromfekete.
Parázs hullik az égből.
Egy barátnőm írt rám, és azt kérdezte: "Jól vagy?”
És elkezdtem fotózni, csak hogy elküldhessem neki.
Azt kérdezte: "Ez tegnap este készült?”
Mire én: "Nem, ez most van.”
Ez most nagyon ijesztő.
Nem láttad a kezedet az arcod előtt.
Felélénkült a szél, és hozza a tüzet egyenesen felénk.
Az ok, amiért az ég teljesen koromfekete lett,
az, hogy az összes korom, amit a tűz hozott létre,
jelenleg a tűz előtt jön.
Szóval ez az, ami először ideér.
És aztán, ahogy a tűzfront közeledik,
a korom kitisztul, és csak az élénkvörös ég látszik.
A Hall előtt ültem.
Annyit akartam látni, amennyit csak lehet.
De jött egy önkéntes tűzoltó, megérintette a vállamat, és így szólt:
"Be kell menned!”
A Hall nagyon zsúfolt volt,
és elsötétítették az ablakokat, így nem tudtunk kinézni,
és csak a tüzet láttuk a tetőablakokon keresztül.
Csak a vörös ragyogást és a villódzást láttuk.
És mi csak ott kuporogtunk.
Emlékszem, hogy csak lekuporodtam,
és arra gondoltam: "Hogy jutunk ki ebből?
Tényleg, hogy fogunk kimászni ebből?”
És aztán úgy éreztem, én hoztam ebbe a helyzetbe a gyermekem, szóval...
Talán csak a fantáziám túl élénk, de tényleg...
Az igazság az, nem tudtuk,
hogy kikerülünk-e innen élve, vagy sem,
mert még hatalmasabb is lehetett volna. Igen.
Olyan volt, mintha egy zuhanó repülőn ülnénk.
És így éreztem.
A házunk oldala nagyon-nagyon forró volt,
és a szálló parázs eltalált, apró vörös kis szikrák.
Elképesztő forróság volt, ezért slaggal lemostam magam.
Döbbenetes erejű volt.
Fél óra leforgása alatt nem volt vizünk.
Evakuálni kell!
Kérem, menjenek!
Szóval elvesztettük a vizet, nincs energiánk,
-és nincs tűzoltókocsink. -Igen.
Minden kommunikáció megszűnt. A rádióink ki vannak ütve.
A város ki volt szolgáltatva.
Azt mondtam Marynek: "Ott ég a ház.
Ott pedig a bolt.”
Szinte szürreális volt.
Jézusom!
A hangzavar borzalmas volt.
Csak gonosz szörnyetegnek hívtam.
Hűha!
Igen.
Ha egyedül nézel szembe a bozóttűzzel,
a tűz szinte úgy viselkedik, mint egy állat, egy ragadozó, játszani fog veled.
Láthatod, hogy csak finoman, ártalmatlanul mászkál.
Hű! Kenguru! Oké, erre jövök.
De egy órán belül megváltozhat,
leégeti a szomszéd házát, és meghagyja a tiéd,
vagy leégeti a te házadat, és meghagyja a szomszédét.
Tehát pszichológiailag nagyon káros ez a stresszes állapot.
És amikor jön a tűz, az persze katasztrófa.
Általában az emlékképek inkább ködös napokon jönnek elő,
amikor nincs nagyon világos,
és csak felpillantasz egy dombra.
Ez beindít valamit, és csak lángokat látok.
A tűz ropogása...
Igen, tényleg nincsenek szavak arra, hogy elmondjam.
Csak kiabálás volt.
Nem tudtunk beszélni egymással.
Inkább kézjeleket használtunk, és egymás fülébe kiabáltunk.
A fák körülbelül két-három emelet magasak voltak,
a lángok két-három emeletnyivel voltak fölöttük,
tornádóként voltak felettünk, amerre jártak, mindent elpusztítottak.
Csak összeszedtem mindent, és vittem.
Karnyi vastag ágak hullottak mellettünk.
Próbáltam lélegezni,
ezért megpróbáltam letépni a maszkom, próbáltam lélegezni, de nem tudtam.
Nem tehettem semmit.
Teljesen pánikba estem akkor.
Láttam madarakat hullani az égből.
Igen, egy papagáj lángolva esett le az égből.
Olyasmi volt, amivel nem lehet küzdeni.
Csak túlélni lehet.
Tudtam, hogy hatalmas veszteségek lesznek.
Délen bozóttüzek voltak. Nyugaton is.
Északon is.
Minden irányban elvágták az utat.
ÚT LEZÁRVA
Sok családok a tengerparton ragadt, miután a tűz minden oldalról körülveszi őket.
Az egész part fulladozik ebben a sűrű füstben,
ami megnehezíti a lélegzést.
A tüzek tényleg házhoz jöttek hozzám, amikor a füst Sydney-be ért.
Tudod, mennél a reggeli sétádra,
találkoznál a barátaiddal,
csak nehezebben lélegzel.
És ez nagyon zavaró volt számomra.
A klímaváltozásról írtam,
és ott találtam a mindennapi életemben, megtapasztaltam.
A hatalmas füst, ami a pokolból jött,
öt és fél millió négyzetkilométert borított be.
Ez akkora, mint Európa.
A pszichológiai hatás fullasztó volt.
Azt mondják: "Zárjatok be ablakot, ajtót!”
DR. REBECCA MCGOWAN ORVOS
Ez nem állítja meg a füstöt.
Egyszerűen alattomos volt.
Úgy értem, régebben egy bozóttűzszezonban előfordult,
hogy egy hétig füst volt egy nagy tűz esetén.
Most három hónapig volt hihetetlenül sűrű füst.
DR. ROLY STOKES ÉS AMBER MCDONALD WOLLONGONG
Mindenhol ott volt. Nem lehetett kijutni belőle.
És annyira fáradt voltam, ritkán vagyok ennyire fáradt.
Az emberek folyton azt mondogatják nekem:
"Terhes vagy, és van egy kisgyereked,
persze hogy fáradt vagy.”
De az ember elfárad a hőtől,
és attól, hogy nehezebb lélegezni.
Amikor egy nő terhes, az egész szervezete túlterhelődik.
Gyorsabban lélegzik, és mélyebb lélegzeteket vesz.
Belélegzi ezt a mérgező füstöt.
Az apró kis füstrészecskék végighaladnak a testén,
egészen a méhlepényig.
A szűrőrendszerig, amiből mindannyian kinőttünk.
Egy barátom, aki a szülészeten dolgozott, azt mondta:
"Egyszerűen nem hangzik jól.”
Ezért elmentem a kórházba.
"A babának világra kell jönnie a következő 24 órában,
mert jelentős a kockázata a halvaszületésnek.”
Ez elég valóságos, szembenézni a hírekkel.
Amikor Saga született, éppen akkor égett Cobargo falu,
200 kilométerrel arrébb.
És a levegő tele volt füsttel.
Az emberek szilveszteri partikat rendeztek.
Hallottuk a kórházból.
Nagyon bizarr időszak volt.
Kevesebb mint két kilóval született
Saga Snow, és a vártnál korábban, a 36. héten,
hogy ne maradjon le az ünnepségről.
A baba kicsi volt, és korán érkezett,
és légzési problémái voltak.
Szép kis hőmérséklet-szabályozó doboz.
A szülésznő azonnal nekem szegezte a kérdést: "Dohányzol?”
"Dohányos vagy? Dohányoztál valaha?”
Erre ő: "Nem, soha nem dohányoztam. Miért kérdezi folyton ezt tőlem?”
A méhlepény, ami a babához tartozott,
az egy szürke, morzsolódó, gusztustalan méhlepény volt.
Mind láttunk képeket, hogy hogyan néz ki a dohányosok tüdeje.
Az ausztrál cigarettacsomagokon vannak ilyenek. Így nézett ki ez a méhlepény.
Tizenhét napig volt az intenzíven.
Nem tarthatod a karodban a babádat. Hanem... Tudod,
beteszed a kezed az inkubátorba, és fogod a kezét.
És még most is... Úgy altatom el, hogy fogom a kezét,
mert ezt tanulta az első hetekben.
Az átlagosnál jóval alacsonyabb testsúllyal született,
és sok időbe telik, hogy elérje az átlagot.
Ha 18 hónapos korára még mindig le lesz maradva,
talán növekedési hormonokat adnak neki.
A fiatal nők, akik a babájukkal jönnek be, azt mondják,
hogy nemcsak róluk van szó, hanem más csoportokban is
hatással volt a babákra a füst,
és korábban születtek.
Van, hogy szülés után a nőknek vissza kell menniük,
hogy a morzsolódó, borzalmas, füst által érintett méhlepényt kikaparják belőlük.
Látszik, hogy milyen kicsi.
Így kezdeni az életet komoly intő jel, ők a "kanárik a szénbányában,"
hiszen ezek a babák ki vannak téve
a bolygó felmelegedésének, és a klímaváltozás hatásainak.
Jó éjt, Saga!
Ausztráliában a nagy tüzek által okozott időjárás-változások mindig nehezek voltak,
de ami idén nyáron más volt, az az, hogy a többszörös tüzek
saját időjárási rendszert alakítottak ki.
A hatalmas tüzek miatt a meleg levegő felemelkedik,
felemeli a füstoszlopot 10, 12, 13 kilométer magasba, a sztratoszférába.
És a vízgőz a füstben felhőt képez.
A tüzek saját viharokat hoznak létre.
Nagyon veszélyesek, ijesztő dolog alattuk lenni.
Hihetetlen szél minden irányból.
Égj, és húzz el, jó?
A szikrák a konvekciós hengerben
8-12 kilométerre is eljutnak.
És tüzeket generálnak 30 kilométerre a villámtól,
de nincs eső.
Látod, hogy kavarog a szél?
Igen, ugye?
Emlékszem, apám azt mondta: "Azt hiszem, láttam egyet az 1939-es hőhullámban.”
Én azt hiszem, láttam egyet 1975-ben.
Ez egy legenda volt a tűzoltók között.
Nem sokan látták őket.
Tavaly nyáron vagy tízet láttam.
A tűz képes saját időjárást előidézni,
mert hatalmas viharfelhőnek néz ki.
Úgy néz ki, mintha egy atombomba robbant volna fel.
Hatalmas.
A tűzviharok...
"Ritkák.” Hát, már nem.
Önkéntes tűzoltóként az egész állam területén oltottam tüzeket.
Nem tetszik ez nekem. Nem.
-Ki innen! -Igen.
Eddig soha nem éreztem olyat,
hogy szinte tehetetlen vagyok,
mint ahogy tavaly tavasszal és nyáron.
Gyorsan! Mindenki kifelé!
A Batemans Bayen voltam.
Vártuk az utasításokat, és próbáltunk lélegezni.
A narancssárga füst miatt nem lehetett messzire látni.
Minden sötét volt.
Talán délután két óra volt, de olyan volt, mintha éjszaka lenne.
Aztán láttam, hogy valami mozog az út szélén.
És közelebb mentem. Egy kengurucsapat volt.
A pirokonvektív vihar növelte a tűz sebességét,
a tűz minden irányba terjedt,
nem volt hová menniük, kijöttek a lángoló erdőből,
és holtan estek össze az úton.
Még sosem láttam ilyet.
A kenguruk tudják, mit kell tenni, ha tűz van. Gyors állatok.
Én csak...
Mit tehetsz... Nem tudom.
Igen, a világ megváltozott.
Már 25 vagy 26 éve
minden évben megrendezésre kerül egy konferencia.
Itt olyan döntések születnek, mint a Kiotói egyezmény,
és a Párizsi éghajlatvédelmi egyezmény.
És 2019-ben ez a COP25 volt.
A COP25 klímakonferencia zajlik Madridban, és egy új,
a múlt évtizedről szóló jelentés alapján
ez volt minden idők legmelegebb évtizede.
Antonio Guterres ENSZ-főtitkár sürgős cselekvésre szólít fel.
Meghívott a Greenpeace, hogy vegyek részt ezen a konferencián.
Rájöttem, hogy nincs meleg ruhám. Az európai télbe megyek,
gondoltam: "Jobb, ha szerzek meleg ruhát.”
Emlékszem, hogy a városban voltam anyukámmal,
hamu hullott, és az ég narancssárga volt.
És mi csak arra gondoltunk: "Valaminek ki kell jönnie ebből.
Nekünk kell megteremteni a változást.”
Felszálltam a gépre, és amikor Madridba értem,
egy szállóban szálltam meg a világ minden tájáról érkezett más fiatalokkal együtt.
Mit akarunk?
Lépéseket!
-Mikor akarjuk? -Most!
Reggel nyolctól este nyolcig voltunk a konferencián.
Fosszilis tüzelőanyaggal foglalkozó cégek támogatták.
Az ő nevük volt mindenhova kitéve.
Minden országnak saját pavilonja volt,
próbálták bemutatni, mit tesznek az éghajlatért.
Milyen volt Ausztráliáé?
Ausztráliának nem volt pavilonja, emlékszem.
És az energiaügyi miniszterünk, Angus Taylor
felállt az egész világ előtt,
míg a saját országa lángokban állt, és azt mondta, hogy Ausztrália megtette a részét.
Már jó úton vagyunk ahhoz, hogy elérjük
a 2030-ra kitűzött céljainkat,
ahogy a Kiotói céljaink elérése felé is jól haladunk.
Kínos volt. Ez...
Ez csak... Olyan megalázó volt.
Ez a kormány nem tesz lépéseket az éghajlattal kapcsolatban,
annak ellenére, hogy az országunk ég a tétlenségük miatt.
A fosszilistüzelőanyag-lobbisták kormányzati fülkékben üléseztek,
ahonnan az őslakos aktivistákat és a fiatalokat kizárták.
Szégyelljétek magatokat!
És láttuk, hogy ezek a tárgyalások csődöt mondanak.
Csalódottak vagyunk, hogy ismét nem sikerült megállapodásra jutni.
Ez tényleg kezd nagyon aggasztó lenni sok ország számára.
Visszatérve Ausztráliába, tényleg nem sok remény maradt.
Mindenhol tüzek voltak.
Szörnyű volt, és nagyon kimerültem.
Elkeseredtem.
Padlót fogtam, nagyon rossz volt.
Három napig sírtam egyhuzamban.
A számok teljesen megdöbbentettek.
Ha valaki megkérdez a tűz előtt,
az erdőterület mekkora százaléka éghet fel,
maximum öt százalékot mondtam volna.
De látni, hogy 21 százalék égett le,
olyan, mintha átléptünk volna egy küszöböt.
Új korszakba léptünk.
Azok a tüzek tízszer nagyobb területet égettek fel, mint korábban bármikor.
És a hatás felfoghatatlan.
Több száz kilométert vezetsz Új-Dél-Walesben,
és csak megfeketedett földet látsz.
Hárommilliárd állat pusztult el.
Te vedd fel, és én...
Istenem! Egy perc, és indulunk.
Igen.
Oké. Hála az égnek!
Olyan helyeket láttunk égni, amelyek eddig még sosem gyulladtak fel.
Többmillió éves erdők, ahol még dinoszauruszok jártak,
amelyek mindig túl nedvesek és hidegek voltak, most égtek.
Általában ha tűz van, akkor sötétség és szürkeség van.
De a fák olyan forrón égtek,
hogy amikor a tűz elhaladt, úgy tűnt, mintha hó esett volna,
mert a hamu hófehér volt.
És ilyen volt.
Olyan volt, mintha belesétálnék az apokalipszisba, vagy ilyesmi.
Mindenki kicsit kábult volt.
Az első dolog, amit láttunk, hogy a város összes háza megsemmisült.
Szóval elkezdtem fotózni.
Januárban az emberek a nyaralásukat töltötték,
sokukat az ausztrál hadsereg és a haditengerészet mentett ki.
Hihetetlen jelenetek egy ilyen ország számára.
Láttam embereket elveszteni a házukat.
Mindannyian láttunk interjúkat meg ilyesmiket a tévében.
De amíg ez nem történik meg, nem hiszem, hogy van róla fogalmunk, milyen érzés.
És rétegről rétegre...
Hogy megbirkózzunk vele. Ez nem...
Ott van a kezdeti sokk és...
kétségbeesés, hogy elvesztetted mindened.
Nincsenek fényképeim.
Semmim sincs az anyámról, az apámról, a nagyszüleimről, semmi.
Olyan, mintha az életem egy része eltűnt volna.
Greg Mullins korábbi tűz- és mentési biztos Új-Dél-Walesből
lépéseket követel a jövőbeli katasztrófák megelőzése érdekében.
Beszélnünk kell az éghajlatváltozásról,
mert itt Ausztráliában a bozóttűzhelyzet
örökre megváltozott.
Amit a volt tűzoltóparancsnok mond, az nyilvánvalóan abszurd.
A VOLT PARANCSNOK SZERINT A MINISZTERELNÖK ELBUKOTT
Azt mondták, hogy ne beszéljek
az éghajlatváltozásról, amikor emberek szenvednek a tűzben.
Ez lett az eredménye.
Hisztériakeltés, ténymentes, pátoszos beszédek,
és ettől hősnek tűnik.
Nem érdekel.
Ebben a szakmában vagyok, és tudom, hogy amikor az embereket veszteség éri,
azonnal tudni akarják, miért történt.
Tudni akarják, mi a pokol történt.
Nem akarok most ránézni.
COBARGO TÖRTÉNELMI TELEP...
Ezek itt régi cobargói vállalkozások.
Brian Ayliffe az út másik oldaláról, 48 évig élt itt.
Családi vállalkozás volt. Vége.
COBARGO - 2020. JANUÁR 2.
Hallottuk, hogy több autó érkezett a városba.
Miért furikázik négy besötétített városi terepjáró a városban?
Valamilyen magasrangú személy lehet.
Mindannyian azt mondtuk: "Itt van a miniszterelnök.”
Nem olyan vezető volt, aki azt mondja:
"Vészhelyzet van. Mit tegyünk?”
Kiszállt, és elkezdett szelfizni az emberekkel.
Mosolyogjon! Ebbe az irányba nézzen! Minden jót! Nagyon szépen köszönöm!
-Köszönöm! -Minden jót!
Csak azt mondta: "Hogy van? Nem jó. Következő!
Maga hogy van? Nem jó. Következő!”
Ez nagyon feldühített. Nem fogok hazudni.
A házam romokban van,
ő pedig mosolyogva szelfizik az emberekkel.
Úgy érzem, hogy ez rendívül érzéketlen.
És odajött hozzám, és megkérdezte: "Hogy van?”
És elborult az agyam.
Helló! Hogy van?
Csak akkor rázok kezet, ha több támogatást kapnak a tűzoltók.
Nagyon sok itteni ember vesztette el az otthonát.
Ágyra van szükségünk. Nincs elég ágyunk.
Segítségre van szükség!
Ezt megértjük.
Miért csak négy tűzoltóautónk volt, hogy megvédjük a városunkat, miniszterelnök úr?
Basszus, egy barom vagy, haver! Tényleg az vagy!
Tőlünk nem kapsz több szavazatot!
Idióta vagy, hogy idejössz! Kopj le!
Mi van azokkal, akik meghaltak, miniszterelnök úr?
Nem látunk szívesen, te szemétláda!
Maga a médiától jött?
Nelligen falu üzeni a miniszterelnöknek, hogy b... meg!
Nagyon élvezzük csinálni ezt a sz...t!
Nagyon szépen köszönöm!
A bozóttűzválság lángol az utcákon.
FIGYELJÜNK GREG MULLINSRA
Országunk lángokban áll!
2020. JANUÁR
Tíz éve mondjuk a politikusoknak,
és nem figyelnek.
Van egy miniszterelnökünk, aki tagadja a klímaváltozást. Ez tény.
Fel fogunk emelkedni!
AUSZTRÁLIA LÁNGOL
Az ausztrálok elkezdtek kijönni az utcára
hirtelen, hogy valóban változást követeljenek.
Az emberek dühösek voltak, féltették az életüket.
Ez azt mutatja, hogy mennyire dühös mindenki itt Ausztráliában.
SIESS, SLOWMO!
Becslések szerint 20 000 ember követeli az éghajlat-politika megváltoztatását.
Az emberek felálltak.
Emberek, akiknek előzőleg a klíma nem volt igazán fontos kérdés.
Olyan rendelkezéseket hozok, amelyek szerintem
és a kormány szerint Ausztrália érdekeit szolgálják.
Elnézést, de ez nem változott?
Olyasvalaki vagyok, aki egyetértett azzal,
amit a politikájában képviselt, amikor hatalomra került.
Azt hiszem, most úszok az egyre növekvő árral...
Az emberek szerint többet kell tenni, most a cselekvés ideje van.
Ez nem az ücsörgés és beszélgetés ideje,
mondván, hogy ezt majd egyszer megbeszéljük...
Amikor ez a nagy felismerés elkezdett realizálódni,
hogy nem lehet üvegházhatású gázokat kibocsátani
csak úgy a légkörbe, az igen nagy sokk volt.
A Nemzeti Párt befolyásos tagjainak sikerült elérni, hogy a Morrison-kormány
2050-re nulla szén-dioxid-kibocsátást ígérjen.
Miért ne legyünk törekvők? Miért ne legyenek merész céljaink?
De azt hiszem, amikor az emberek azt gondolták,
hogy végre komoly tárgyalások jöhetnek
a klímaváltozási politikáról ebben az országban, lecsapott a COVID.
TARTS KI, VICTORIA!
Fájdalmas csodálkozással néztem,
ahogy a Morrison-kormány kezeli a COVID-válságot.
Hallgattak az országos tisztifőorvosra.
Tény, hogy Ausztrália pandémiás helyzetet kiáltott ki
12 nappal korábban, mint a WHO.
EZ HÁBORÚ!
A szállodai karantén minden Ausztráliába utazó számára
kötelező,
ahogy a hadsereg közreműködése a szigorú elszigeteltség betartatásában is.
A miniszterelnök bekeményít VÉGE A MÓKÁNAK
Ennek a nagyon súlyos zárlatnak hatalmas gazdasági hatása volt.
A kormány szocialista kormány lett egyik napról a másikra,
támogatja az emberek bérét, és így tovább.
A koronavírussal kapcsolatos kiadások történelmiek voltak.
Kemény időszak volt minden kormány számára,
de egy jobboldali kormányt látni, lenyűgöző volt.
Ausztrália remekül halad az úton, hogy elkerülje a katasztrófát
Azt gondoltam: "Ez remek!
Hátha a klímaváltozás ügyében is történik valami.”
A bozóttűz miatt, ami mindenkit megijesztett.
Láttuk a kormányt cselekedni. Már tudjuk, hogyan lehet ezt megtenni.
Kapunk egy pillanatképet a koronavírus utáni gazdaságunkról.
És megdöbbentő, hogy a számok vetekednek a II. világháború utániakkal.
35 milliárdos gazdasági veszteség
Ausztrália nagyon érdekes dolgot tett,
amikor az emberek a gazdasági fellendülést várták.
Mit fog tenni a világ, hogy kilábaljon a COVID recesszió hatása alól?
Még nem késő fordítani a klímaváltozáson
az emberek elkezdtek beszélni egy covid utáni zöld újjáépítésről.
Sürgetik a "zöld” újrakezdést
Nem kerülhetünk a COVID serpenyőből a klímatűzbe.
Generációnk gazdasági védekezésével nézünk szembe,
és sokak számára a nagy kérdés az,
honnan szerezzük az energiánkat? És hol találjuk meg az új munkánkat?
76 000, megújuló energiaforrással foglalkozó munkahelyet lehetne teremteni.
Annyi mindent lehetett volna tenni.
Ehelyett a miniszterelnök felállt, és egy gázközpontú helyreállításról beszélt.
Köszönöm! Nagyon köszönöm!
Nincs hiteles energiaátállási terv egy olyan gazdaság számára,
mint amilyen Ausztráliáé, ami nem jár gázhasználattal.
2020. SZEPTEMBER
Szóval, hölgyeim és uraim, anyukák és apukák,
fiúk és lányok,
állítsunk elő még több metánt!
Gázt kell szereznünk. Új lelőhelyeket kell megnyitnunk.
További gázt kell biztosítanunk a piac számára a lehető leghatékonyabban.
Ott ültem, és néztem a beszédet a televízióban,
és vártam, hogy a miniszterelnök a "klímaváltozás” szót használja.
Hálás vagyok a türelmükért.
Vártam, hogy elmagyarázza, hogyan illeszkedik a klímaváltozás
ehhez a gázközpontú fellendüléshez.
A beszéde folytatódott tovább és tovább, egészen a végéig.
Nem használja a "klímaváltozás” szót.
Soha nem említi a "klímaváltozás” szót.
Meg kell szereznünk a gázt.
Ez volt az üzenete.
"Megduplázzuk a fosszilis tüzelőanyagokba fektetett pénzt."
Mike Cannon-Brookes... Nem elég jó, ugye?
Ezek a szokásos beszélgetési pontok.
Nevetségesnek találom, ha a politikusok...
Darren, ne vedd sértésnek!
...azt mondják, nem terveznek, nem tudom. Ez a munka.
Próbáljuk tervezni, mit tegyünk. a következő 10, 20 és 30 évben.
Azt hiszem, erről beszélnünk kell, ugye?
Tágabb jövőképre van szükségünk Ausztrália számára.
Azt hiszem, lehetnénk megújuló energia szuperhatalom.
Ez a hír az oldalvonalról jött az ENSZ klímaügyi találkozójáról, New Yorkból.
MIKE CANNON-BROOKES VÁLLALKOZÓ
Mike Cannon-Brookes megerősítette,
hogy be fog fektetni a világ legnagyobb napelemfarmjába.
Ausztrália régóta exportál energiát.
Így kellene elmesélnünk a történetet.
Miért exportálunk energiát?
OLAJ - SZÉN - GÁZ
Rengeteg erőforrásunk van.
Ahelyett, hogy kiásnánk őket, mi lenne, ha az égből szereznénk meg őket?
Van egy földünk, ami nagyobb, mint az Egyesült Államok kontinense.
Mi vagyunk a legnaposabb ország Fekete-Afrika után.
Az egész bolygót ötszörösen el lehetne látni energiával csak Ausztráliából.
-Eléggé rákattantál a globális piacokra. -Igen.
Mi lesz a szénnel a te szemszögedből?
Nos, eltűnik.
Egyszerűen, úgy értem...
Nem érdekel, mit gondolsz az éghajlatról.
Át kell állnunk
a szén- és gázexportról a megújuló energia exportjára,
mert a bolygó többi része erre fog átállni.
És mi olyan dolgokat fogunk exportálni, amikre senkinek nem lesz szüksége.
Tudjuk, hogy így lesz,
de még nem tartunk annál a résznél a történetmesélésben, ami
arról a mítoszról szól, hogy Ausztráliának fosszilis tüzelőanyagokra van szüksége.
Ez kihívás az ország öntudatát tekintve.
Ausztráliában nem beszélhetsz
a villamosenergia-termelésről úgy, hogy figyelmen kívül hagyod a szenet.
A szén továbbra is fontos szerepet fog játszani
gazdaságunkban a következő évtizedekben is.
Ez munkahelyeket jelent.
Látunk nagy veszélyben lévő közösségeket.
Politikusok a parlament mindkét oldaláról
azt mondják, hogy kiállnak a közösségekért,
de ezt megkérdőjelezném, mert azt hiszem, hazudnak ezeknek a közösségeknek.
Nagyapám mérnökként dolgozott a szénbányában.
A '70-es években jött Ausztráliába az akkori feleségével. Drámai válás.
A '80-as években feleslegessé vált.
És hirtelen munka nélkül maradt.
Pedig a családja sok generáció óta ezzel foglalkozott.
Szerves része volt az identitásának.
Nagyon közel álltunk egymáshoz, és mesélt történeteket
a bányákban töltött idejéről, a barátairól,
arról, hogy mit jelentett neki.
Volt szerencsém megismerni ezeket az élményeket,
megismerni a gazdaságnak az ettől az iparágtól való függőségét,
és hogy városok léte függ ettől az iparágtól.
Szeretném látni, hogy létezik számukra kiút a fosszilis tüzelőanyagokból.
Azzal nincs gond, hogy büszkék erre az iparágra.
A bányászat nem rossz dolog.
Szükségünk van bányászatra Ausztráliában.
Ha akkumulátorokat és paneleket akarunk építeni
és szélturbinákat, vajon mi kell hozzá? Acél, arany, réz,
nikkel, ritka földfémek, lítium, nyilvánvalóan ezüst.
Ausztráliában ezekből sok van.
Ezért próbáljuk elmondani a történetet,
"Az energiáról van szó, amit exportálunk.
Ezt továbbra is megtehetjük.”
De be kell bizonyítanunk, hogy tudunk exportálni megújuló energiát
masszív módon, nagy mennyiségben.
Ha belegondolunk, a nap és a szél exportálása nehéz dolog.
Nem fogunk kitenni egy tükröt, és azzal elküldeni.
Nem fordítjuk meg a szelet, és fújjuk el, hogy elkapják a másik oldalon.
Ki kell találnunk, hogy csináljuk ezt.
Ez egy probléma, amit Ausztráliának meg kell oldania.
A legjobb az egészben,
hogy körülbelül 22 milliárd ausztrál dollár nagyjából az,
amiből ez lehetséges.
A milliárdos Mike Cannon-Brookes
bejelentette, azt tervezi, hogy a legnagyobb napelemfarm...
És törekszik, hogy energiát termeljen, és továbbítsa Szingapúrnak.
Hatalmas mennyiségű energiáról van szó,
amit hatalmas távolságra kell továbbítanunk, 3500 kilométerre,
vad vizeken keresztül.
Tehát a világ legnagyobb napelemfarmja
és a világ leghosszabb tengeralatti nagyfeszültségű egyenáramú kábele mellett,
meg kell építenünk a világ legnagyobb akkumulátorát is.
Ha ez működik, és működni fog, akkor 50 kábel indul Ausztráliából
Ázsiába, hogy hatalmas mennyiségű energiát exportáljon.
Rendelkezésünkre áll az egyik legjobb energiaforrás,
ami nem okoz változást bolygónk jövőjében.
A bolygó komoly kihívással néz szembe.
Ez egzisztenciális válság az emberi faj számára.
A klímaváltozás hatással van a gazdaságra.
Befolyásolja az üzleteket, az embereket.
Ez nem egy olyan probléma, hogy az üzleti világ homokba dugja a fejét,
és kormányzati vákuumról beszéljen.
Azt hiszem, nem kétséges, hogy
fordulóponthoz érkeztünk, ha a klímaváltozásról van szó.
Néhány ausztrál vállalat támogatja a hatalmas energiaátállást.
De amit az emberek nem igazán értenek, az az, hogy mennyire sürgető ez.
Ma, az átlagos globális hőmérséklet
körülbelül 1,1 fokkal magasabb az iparosodás előtti átlagnál.
Szóval a 200 évvel ezelőtti állapotokhoz képest.
Ausztrália azonban, mivel olyan érzékeny a klímaváltozásra,
közel másfél fokos felmelegedésnél tart.
Tudtuk, hogy azelőtt kezdjük el érezni a hatását, mielőtt bárki más.
Új és rémisztő jövővel állunk szemben az ausztrál bozóttüzekkel kapcsolatosan.
Fekete nyári viszonyokra eddig 400 évente egyszer számíthattunk a múltban.
Mostantól nyolcévente egyszer számíthatunk rá.
Éghajlatunk örökre megváltozott.
Soha nem fogom olyannak látni, mint amilyen akkor volt, mikor gyerek voltam.
A mostani időjárás olyan, amilyet emberi lény
még soha nem látott ezen a kontinensen.
2019-ben volt egy tűz Victoria határában,
ahol egy pirokonvektív vihar felkapott egy több tonnnás tűzoltóautót,
és ledobta fejjel lefelé, egy fiatal tűzoltó veszett oda...
Igen, meghalt, szóval...
Sajnálom, tűzoltóként nehéz azokra a tűzoltókra gondolnunk, akik
kötelességük teljesítése közben vesztek oda,
és kilencen haltak meg az utolsó tüzek alkalmával.
Jártam a világot, tanulmányoztam a bozóttüzeket, hogyan kezeljük a dolgokat.
Már nem tudunk megbirkózni a legrosszabb évekkel.
Olyan helyeken is vannak tüzek, mint Grönland,
az Északi-sarkkör, ahol ezelőtt soha nem történt ilyesmi.
És látom Kaliforniát.
Kétszer annyi terület égett fel, mint az eddigi legrosszabb tűzszezonban.
Oregon lángokban állt. Washington állam is.
Az egész nyugati part.
Valami baj van.
Valami nagyon nem stimmel.
A klímaváltozás a frászt hozza rám.
A globális felmelegedést nem állíthatjuk meg, a rendszer része.
Van változás, ami elkerülhetetlen...
Rendkívül fontos, hogy az emberek megértsék ezt,
és megértsék, hogy mit jelentenek ennek a hatásai.
Már nagyon közel vagyunk néhány fordulóponthoz,
amit évekkel ezelőtt írtam meg,
hogy 2030-ra a világon másfél fokos felmelegedés lesz.
Mit jelent másfél Celsius fok?
Másfél fok egy olyan világ, ahol
hőhullámoknak és megatüzeknek vagyunk kitéve,
meg ilyesmiknek.
De a grönlandi jégsapka viszonylag lassan olvad,
és a tengerszint emelkedik,
de alacsonyabb szinten. Szóval ez nem egy nagyszerű világ.
A világ, amit hátrahagytunk egy fokos felmelegedéssel,
vagy annál kevesebbel, jobb volt.
De két fok, összehasonlításképpen, az a pokol.
Tehát tennünk kell arról, hogy másfél foknál maradunk.
Hogy néz ki egy kétfokos világ?
Egy kétfokos világ a katasztrófa világa.
Ez egy olyan világ, ahol a grönlandi jégsapka gyorsan olvad,
ahol a nyugat-antarktiszi jégmező eltűnik,
és ezért a tengerszint emelkedik.
Egy olyan világ, ahol az Amazonas esőerdő
haldoklik, és szavannává vagy erdővé alakul.
Ahol az örökfagy olyan gyorsan olvad,
hogy nagy mennyiségű metán kerül a légkörbe.
És akkor mindegy, mit teszünk,
a hőmérséklet továbbra is emelkedik.
A világban komoly zavarok vannak.
A gazdaságunk, az élelmezésbiztonság, a víz biztonsága,
a békénk veszélybe kerül a példátlan változás miatt.
Szóval, mit tegyünk?
Napelemet tenni a tetőre és csökkenteni a kibocsátást, ez fantasztikus, de
ne hagyjuk, hogy a fosszilisüzemanyag-ipar
vagy bárki más azt mondja, ennyi elég lesz.
Ez nem az én személyes problémám.
Ez közös probléma, és cselekednünk kell
együtt, hogy megoldást találjunk.
És azt nem látjuk.
Vannak államok, amelyek külön működnek, vannak külön működő vállalatok,
és nem tudjuk garantálni, mi lesz az eredmény.
Ez az a pillanat, amikor vezetésre lenne szükség.
Tényleg így van. Mindannyian elvégezhetjük a részünket,
de kormányzati vezetés nélkül egyszerűen nem megy.
A miniszterelnök érzi a klímaváltozás okozta forróságot
a világ vezetői előtt az ENSZ csúcstalálkozóján.
Növekszik a nyomás Scott Morrisonon,
hogy vállalja a nettó zéró kibocsátás elérését 2050-ig.
Vállalja a nettó zéró kibocsátás elérését 2050-ig?
2020. SZEPTEMBER
Az a terv, hogy a század második felében érjük el.
Nos, ahogy vázoltam, el akarjuk érni a nettó zérót.
Szeretnénk, ha ez már 2050-re megtörténne, ahogy már mondtam.
Előbb is megtörténhet jelentős technológiai változással.
De ha nincs a technológiai változás,
akkor ez csak egy kis papír.
Olyan, mintha ezt a kormányt nem izgatná.
Nem értem, mert az motivál engem,
hogy a jövőre gondolok.
Évekig dolgoztam közszolgálatban.
Sok áldozatot hozol, és nem gazdagodsz meg.
Szóval ez egy kicsit elhivatottság, és a felsőbb célról szól.
A karrierem arról szólt, hogy helyrehozzam mások problémáit.
... lehetett látni körülbelül 50 kilométerről.
A lángok 15-20 méter magasan voltak a levegőben.
Amikor minden rosszra fordul, a tűzoltóságot hívják,
és mi felbukkanunk, és jobbá tesszük a dolgokat.
Emlékszem, egy éjszaka egy lángoló raktárba mentem
egy öreg, tapasztalt tiszt oldalán.
Fiatal tűzoltó voltam. Kérdeztem: "Mit csináljunk?”
Mire ő: "Hogyan eszel elefántot, fiam? Az első harapással kezded.
Csak kezdd el, majd közben kitaláljuk!”
Én így gondolkodom, és ez az, amit a klímaváltozás ügyében tennünk kell.
Szóval nem várunk a klímatagadókra.
Ha nem értik, soha nem is fogják.
Meg kell mentenünk a világot, és meg fogjuk csinálni.
Még van 20-30 évnyi melegedés,
és ha csökkentjük a kibocsátásokat
nullára 2050-re, a tudósok azt mondják, a felmelegedés stabilizálódni fog,
majd fokozatosan elkezd csökkenni.
Én nem fogom látni, de az unokáim igen, és biztonságban akarom őket tudni.
Ez nincs rendben!
Ezek az emberek és vállalatok szó szerint elégetik a jövőnket.
Az éghajlati válság mindenkit érint.
A hozzászólás, amit felnőttektől kaptam, többet jelent bárminél:
"Reményt adsz nekem”, vagy: "A te generációd megment minket.”
Azt gondoltam: "Nagyszerű. Köszönöm! Nem kellene ezt csinálnunk.”
Gyerekként nem vagyunk felkészülve rá, hogy ilyesmikkel foglalkozzunk.
Csak arra kellene koncentrálnunk, hogy kiakadjunk az iskola miatt,
a feladatainkkal és magunkkal foglalkozzunk,
és épp a világot próbáljuk megmenteni.
Haragszol ránk?
Nem haragszom az idősebb generációkra.
A hatalmon lévő emberekre haragszom, akik szándékos hazugságokat terjesztenek,
szándékosan félretájékoztatnak, hogy ne követeld azt, ami helyes.
Dühös vagyok az emberekre, akik hihetetlen gazdagsággal rendelkeznek,
és évtizedek óta tudnak a felmelegedési válságról,
és nemcsak nem csinálnak semmit,
hanem ki is használják saját érdekükben és nyereségük céljaira.
Előre látom, hogy ez lesz a legnagyobb akadály, amivel a generációm szembenéz
a biztonságos jövő szempontjából, hogy saját gyerekeink lehessenek.
Ez olyasmi, ami miatt én is aggódom, hogy saját gyerekeim lesznek,
mert nem akarom, hogy egy olyan világba szülessenek, ami nem biztonságos,
ami nem nyújt nekik olyan jó minőségű jövőt,
Daisy 2002. AUGUSZTUS 6.
mint amilyenhez nekem volt szerencsém.
Kettő, egy. Gyerünk!
Az emberek hihetetlennek tekintik.
Fiatalok gyakorolják a hatalmukat, gyakorolják a hangjukat.
4. ISKOLAI KLÍMASZTRÁJK
-Mikor akarjuk? -Most!
-Mit akarunk? -Lépéseket!
-Mikor akarjuk? -Most!
-Mit akarunk? -Lépéseket!
-Mikor akarjuk? -Most!
De csatlakoztam hozzá, és ez inkább szükségszerűség, volt, mint akarat.
ÁLLÍTSD LE! A SZÉN NEM TISZTA
És azt hiszem, ez a legtragikusabb,
ami valaha is történt velem, hogy ennek a részese vagyok.
Anyám tanított az országról.
BRUCE PASCOE ÍRÓ/MALLACOOTA
Különböző dolgok miatt őslakosnak tartjuk magunkat.
Ez a család, az a család.
Elég nyilvánvaló, hogy a génjeim túlnyomó többsége Cornwallból származik.
Voltam Cornwallban, de nem dobogtatta meg a szívemet.
Visszajöttem Ausztráliába, és ez az,
ami az ereimben folyik.
És egész idő alatt írtam. 33 könyvet írtam az országról.
A Föld az anya minden bennszülött ember számára.
És mi úgy bánunk a Földdel, mint az anyánkkal. Ez a mi törvényünk.
És ha mindannyian tiszteletben tartanánk a Földet ilyen mértékben,
akkor nem károsítanánk annyira, mint ahogy ebben a pillanatban is tesszük.
Azt hiszem, ezt 250 éve kezdtük el.
Az európaiak nagyon kevés tiszteletet tanúsítottak az őslakosok felé.
Amikor az első európaiak idejöttek, egy gyönyörű, nyílt területet találtak.
Kellemes volt.
Azt mondták, úgy néz ki, mint egy nemesi park.
És ez egy nemesi park volt,
mert az itteni emberek nemes férfiak és nők voltak.
De az európaiak nem folytatták azt a módszert, amely ilyenné tette.
Az ausztrál őslakosok kezelték ezt a földet több mint 40 000 évig.
És ezt gondosan tették.
Aztán jöttek az európaiak.
Kivettük a fáklyát az őslakosok kezéből,
és drámaian megváltoztattuk a tájat.
Most a hatalmas bozóttüzek kapcsán szembenézünk a következményekkel,
melyek a klímaváltozásból erednek. Fel kell ismernünk,
hogy a táj valóban megváltozott.
És hogy a régi gyakorlatok talán nem teljesen hatékonyak az új rendszerben.
És újra együtt kell megtanulnunk, hogyan kell kezelni ezt a földet,
ebben a nagyon nagy léptékben.
Ez kritikus pillanat az emberiség számára.
Igaz? Nem hagyom, hogy a gyermekeim jövőjét
a tétlenség húzza le a vécén.
És bármit is érzek legbelül, az ott fog maradni,
mert az utolsókig fogok harcolni.
Nincs az pillanat, amikor azt mondhatod, hogy eleget tettél.
Ez egy hosszú párbeszéd.
Bántani fogjuk egymást, megsértjük egymást.
Ezt el kell fogadnunk.
Lesznek csalódások és remények.
Mindez meg fog történni, és türelmesnek kell maradnunk.
Ez egy hatalmas érv.
De láttam már, hogy nagyon fontos dolgokat tettek,
olyan körülmények között, amikor senki nem várta.
Persze hogy meg tudjuk csinálni.
2019-ben az Amazonas esőerdő erdőtüzei 2,2 millió hektárt égettek fel,
a 2020-as kaliforniai futótűz 4,4 millió hektárt perzselt fel,
az ausztrál Fekete nyár tűzeseteiben 59 millió hektár égett fel.
Scott Morrison miniszterelnök
nem kívánt nyilatkozni ebben a filmben.
A feliratot fordította: Keresztes Andrea
Kreatívfelelős Olga Heltai