Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Vi erkänner förmyndarna och enligt traditionen ägarna av det land
som denna film handlar om.
Vi erkänner deras fortsatta anknytning till marken, vattnen och kulturen
och har respekt för deras äldste, tidigare, nuvarande och framtida.
Tack.
"Vi är inne i en enorm global kris,"
"och ni överlåter åt barnen att städa upp er röra."
Skolbarn har idag lämnat klassrummen
och gått ut på gatorna för klimatet.
De kräver att premiärministern avskedas
och att fossila bränslen avvecklas.
ScoMo måste bort!
Agera nu!
Mer än 11 000 forskare från hela världen
har utfärdat en varning idag om en klimatnödsituation.
Australien har upplevt det varmaste och torraste året nånsin.
Det kom också varningar i morse inför skogsbrandsäsongen,
som myndigheterna befarar kan bli den värsta någonsin.
Extrema väder är på väg,
och allt beror på klimatförändringarna.
Australien är ett destillat av världens dilemma
när det gäller klimatförändringarna.
Men berättelsen går inte att förstå
om man inte förstår hur det är i Australien.
Redan från början
har landet varit beroende av fossila bränslen.
Vi är nu världens största exportör av kol,
världens största exportör av bensin, och man hör samma sak om och om igen:
"Om vi inte har fossila bränslen har vi ingenting."
Vi är också en väldigt platt, torr kontinent
som är ytterst sårbar för klimatförändringar.
Vi visste att vi skulle känna effekten före någon annan.
Och vi har ignorerat sammanhanget på vår bekostnad.
Nu till de katastrofala skogsbränderna i Australien.
Mer än 200 bränder rasar i två av Australiens mest befolkade delstater.
Klimatforskare säger att skogsbränderna
är en förvarning om vad som kan hända i hela världen.
Detta kan bli det nya normala.
Den största tragedin denna fruktansvärda skogsbrandssäsong
var att vi visste att den var på väg.
Min första stora brand var 1971. Jag var bara tolv år.
Några vänner ringde och sa att elden kom uppför backen mot oss,
och vi gick ut med yxor och krattor och jutesäckar.
Det fanns inget att fundera på. Det var så man gjorde.
I Australien uppstår alltid bränder.
HALLÅ elden!
Små bränder i Blue Mountains, spridda av nordliga vindar,
nådde städer och byar med förbluffande hastighet.
BUSHEN BRINNER
Varje år blir det skogsbränder.
Vissa år är det riktigt illa.
Andra år är det inte så farligt.
Men varje år är det bränder.
Hjälp oss.
Det var väldigt rudimentärt i början.
Ta grenar från träd och slå ut lågorna.
Våta säckar, krattor.
Det var min första stora brand,
och det var då jag förstod att jag ville jobba med det.
Jag var fast.
GREG MULLINS TIDIGARE CHEF FÖR BRANDKÅREN
Jag hade ingen avsikt att bli chef,
men i efterhand var det en törst efter kunskap.
Regeringen bestämde att jag var bäst för jobbet vid den tidpunkten,
och det var en otrolig förmån och ära.
Jag var van vid en lång varselperiod inför svåra brandsäsonger.
Min pappa sa:
"Akacieträdet blommar en månad för tidigt."
"Så det är riktigt torrt.
"Se färgen på bladen på det där banksiaträdet.
"Det betyder att det söker djupare efter vatten. Det tappar blad.
"Se på myrorna. Vilken typ av skalbaggar dyker upp vid vilken tid på året?"
1994 blev det helt plötsligt varmt och blåsigt och torrt.
Regnskogen i Queensland torkade ut,
och djuren svalt efter de torraste tre månaderna på över 80 år.
Jag insåg att något var fel.
Få ut dem alla.
New South Wales drabbades av massiva bränder samtidigt.
Herregud.
Jösses.
Eld. Det brinner!
Det här har brandbekämpare haft mardrömmar om i åratal.
Varje hektar av snårskogen har massor av torrt bränsle som kan explodera.
Det finns allvarlig oro för hur långt förödelsen kan nå.
Invånarna kämpar för att skydda sina hem,
men för vissa blev kampen för mycket.
Det är det hemskaste du kan tänka dig.
1994 förlorade jag mitt hem till en skogsbrand som tog allt.
Jag hade bara kvar shortsen jag bar,
när jag försökte bekämpa elden.
Tack och lov överlevde min familj, men vi förlorade grannar.
Vi förlorade fyra personer.
Jag har sett klimatvetenskapen utvecklas under de senaste 30 åren.
TIM FLANNERY FORSKARE
Han är känd som en av de ledande forskarna inom klimatförändringar.
Han heter Tim Flannery.
ÅRETS AUSTRALIENSARE 2007
Vi närmar oss en tröskel av farliga klimatförändringar,
och tiden att agera är begränsad.
Forskarna har varit väldigt, väldigt tydliga med vad som händer.
Titta på bilden av jorden, på lamporna som är tända.
Tänk dig de fossila bränslen som förbränns.
Växthusgaserna fångar värmeenergi nära planetens yta.
De fungerar som en filt på en säng.
Temperaturen bara stiger och stiger.
En ny studie av klimatförändringar i östra Australien har fått fram
det starkaste beviset hittills på att växthuseffekten pågår.
Ökningen återspeglar ökningen av koldioxidhalter
i atmosfären under den tiden.
Det är verkligen något som händer.
Jag började läsa och granska och ställa frågor
och upptäckte några tidiga artiklar om klimatförändringar och tänkte:
"De kan ha hittat något här." Och under de kommande åren,
insåg jag att de verkligen hade det.
Man antar att det en gång per årtionde
skulle komma en mycket skadlig brand i New South Wales.
Men efter 1994 fick vi fler och fler av dessa hemska bränder.
Vi förlorade bostäder 1997, tre år senare.
Juldagen 2001, massiva bränder.
2002, fler bränder.
2003, staden Canberra, brandmännen undkom precis med livet.
Kör!
2009, Victoria.
Vi fick regelbundet varningar om stora bränder,
och allt berodde på klimatförändringarna.
Bränderna blev värre och värre,
och jag visste att det var
exakt vad klimatforskarna hade förutsagt för Australien,
längre brandsäsonger, intensivare brandsäsonger,
och det var tyvärr det jag såg.
Samhället är något bekymrat över
att global uppvärmning kan leda till torka med längre varaktighet.
Särskilt...
Om det är en legitim oro...
...är en fråga som ärligt talat är omdiskuterad.
Jag har sett klimatkriget i Australien under de senaste 14 åren.
MARIAN WILKINSON JOURNALIST/FÖRFATTARE
Planerna på att utöka kolindustrin är häpnadsväckande stora.
Det har gjorts en samlad insats för att undergräva
vetenskapen om klimatförändringar.
MÖRK VÄRLD UTAN KOL
Koldioxid höjer inte temperaturen.
En fullständig motsats till det som de sprider.
Deras lögner och bedrägerier.
Så klimatförändringar är skit?
Det jag sa var att synen hos den beslutsamma vetenskapen
om klimatförändringarna kryddats.
TONY ABBOTT PRIMÄRMINISTER
Jag var Australiens första och hittills enda klimatkommissionär,
och tjänstgjorde i tre år,
och spred kunskap om klimatförändringar,
och gjorde komplex vetenskap begriplig för människor.
Extrema väderhändelser kommer att bli vanligare och svårare,
enligt rapporten från klimatkommissionen.
Men media blev helt galna.
Kritiker kallade klimatkommissionen "alarmistiskt nonsens".
De är desperata. Klimatförändringar är en bluff.
Ut, ut, ut! Lögner, lögner, lögner!
Sedan valdes den konservativa regeringen,
och de sparkade oss direkt. Det handlade inte om ekonomi.
De ville bli av med klimatkommissionen.
FLANNERYS LÖGNER
Han måste avslöjas.
Det var verkligen komiskt.
PARLAMENTET
Människor försökte agera tidigare, men det fanns många intressenter.
SCOTT MORRISON PREMIÄRMINISTER
Scott Morrison, som nu är vår premiärminister,
stod i parlamentet och höll upp en kolbit.
Herr talman! Detta är kol. Var inte rädd.
Det kommer inte att skada dig.
Finansministern kan regeln om rekvisita.
Det är kol.
Den här kolbiten
var förstås inte en smutsig bit täckt av damm.
Kolbiten kom från Mineralrådet,
så den var fint rengjord
för en marknadsföringspresentation.
Herr talman, oppositionen har en ideologisk,
patologisk rädsla för kol.
Det finns inget ord för kol-fobi, herr talman,
men det här är sjukdomen som drabbat oppositionen.
Att ta bort jobb och släcka lampor
och stänga av AC:n
och tvinga australiensiska familjer att svettas i mörkret
på grund av deras medeltidspolitik, herr talman.
Jobb kommer att försvinna. Spädbarn kommer att dö på sjukhus när strömmen går.
Det är den ständiga refrängen.
Barn kan inte komma hem från skolan
och inte ha en brödrost i huset
BARNABY JOYCE TIDIGARE VICE
för att de inte har ström, kylskåp.
Men en riktigt låg punkt var debatten om elbilar.
Svaret på det från Scott Morrison var
en lång rad av punkter, bland annat...
De kommer inte att dra din släpvagn. De kommer inte att dra din båt.
De kommer inte att ta dig till favoritcampingen med din familj.
Att ha en så barnslig debatt i en politisk kampanj.
Det sa mig att vi 2019 inte hade gått vidare.
Tusentals skolelever i hela landet
vill visa politikerna att de fått nog.
De kräver att man gör något åt klimatförändringarna, och i morgon
kommer de att lämna skolorna.
Jag var 16 när jag började.
Jag tror att de som hör det tänker: "Det är riktigt ungt."
Och många vuxna kan fortfarande säga:
"Du är så ung. Du har gjort så mycket. Jag är så stolt över dig."
"Du ger mig hopp." Jag ska inte ta upp det nu.
#DETTA ÄR KLIMATFÖRÄNDRING
DAISY JEFFREY KLIMATAKTIVIST
Jag fick reda på att Sydney skulle ha en klimatstrejk, och tänkte:
"Jag måste vara med, engagera mina vänner."
"Vi måste få ut så många som möjligt ur skolan."
Jag minns hur vi gick mot torget där det skulle hållas.
Vi kom runt hörnet.
Det var bara ett hav av svettiga
tonåringar.
Vakna upp Människan är också utrotningshotad!
Sydney står still på grund av människor som är arga över klimatförändringarna,
liksom miljontals människor världen över
i en stor protest om planetens tillstånd.
Vi är på gränsen till den största katastrof
mänskligheten någonsin har mött, och vår regering gör ingenting!
Det är som att dirigera en orkester.
Vi vill ha en trygg framtid! Vilka håller med?
Publiken blir musiken, energin,
en våg av hopp.
Den vågen kraschade över folksamlingen.
Alla var riktigt uppspelta.
Protesterna hade knappt börjat. Vårt jobb var klart.
Mycket av publiciteten kom av att premiärministern reagerade.
Vi stöder inte att barn lämnar skolan
för att delta i saker som kan hanteras utanför skoltid.
Vi vill ha mer lärande i skolorna och mindre aktivism i skolorna.
Vi tänkte: "Stick och brinn ".
Till dessa vuxna säger vi: "Skratta åt oss,"
"attackera oss, gör vad ni vill mot oss,
"för ni är på fel sida av historien!"
Vi fick över 300 000 människor att gå ut på gatorna.
Om du är australiensare vet du,
att vi inte protesterar.
Bästa dagen i mitt liv. Bästa dagen. Inget kan slå det här.
Jag kom hem och tänkte: "Skit ".
Vi vill ha klimatåtgärder. När vill vi ha det? Nu.
Låt mig inte bli UTROTAD
Det är varmt här! Det är för mycket kol i atmosfären!
Det var radiotystnad i parlamentet.
Men Murdoch-medierna var plötsligt inte tysta.
Aktivisterna eller snarare anarkisterna,
protesterar på våra gator nu.
Lögner, felinformation.
Barn som är helt hjärntvättade,
och säger den raka motsatsen till sanningen.
Det var första gången som jag verkligen upplevde klimatångest,
för de som har haft makten de senaste 30 åren
har känt till krisen och medvetet beslutat att inte bara
strunta i att göra något,
utan även att slåss mot dem som vill göra något åt det.
Jag vill att barnen i Australien ska vara positiva inför framtiden.
Men jag vill inte att barnen ska vara oroliga för detta.
De utmaningar vi möter hanterar vi som vi alltid har gjort.
Det känns som att vi går i sömnen in i en katastrof.
Alla varningstecken har funnits.
Greg Mullins, vår mest erfarna brandkommissionär,
kom till oss i april och sa: "Vi står inför en katastrof utan motstycke."
Två år i rad har vi haft de torraste åren någonsin
i östra Australien.
Det här året ser ut att blir det hetaste året någonsin.
Hur ska vi hantera brandsituationen?
Så vi försökte hjälpa Greg att få träffa premiärministern,
för det här handlar om en nationell katastrof.
Vi skrev till premiärministern i april 2019 och sa:
"Premiärministern."
"Vi är rädda att en katastrofal skogsbrand är på väg.
"Vi skulle vilja träffa dig.
Det här kommer att bli stort. I år behöver vi allt vi kan få.
räddningstjänsten är inte redo för extremt väder.
Vi behöver använda militären för att stödja brandförsvaret,
mer finansiering för brandflygplan.
Du behöver veta detta, premiärministern."
Han var inte intresserad.
2019 var det som en snöboll i en backe.
Den blev större och större.
Det fanns ingen fukt kvar. Vi såg skogarna dö.
Man hade en hemsk känsla
av att det kommit ikapp oss.
Men jag måste säga,
att jag inte förutsåg hur brutala bränderna skulle bli
medan sommaren gick.
Det skrämde Australien i grunden det som hände den svarta sommaren.
Du vet när du tittar på en film
och det finns ett lågt drönarljud?
Det bara ökar i volym.
Och man bara vet att något är på väg och det går fel.
Så var det. Det var en långsam ansats.
Men helt plötsligt var det enormt.
Inledningen var skrämmande.
Hela Victoria och New South Wales blev väldigt, väldigt torrt.
Det var en tryckande närvaro.
Jag gick ut i bushen
för jag ville filma det jag kunde se.
BRUCE PASCOE FÖRFATTARE/MALLACOOTA
Jag blev riktigt orolig för att träden växte så nära varandra.
300 till 500 träd per tunnland.
Det är en mycket brandfarlig skog.
En brand där skulle explodera som en bomb.
Bara 13 dagar efter vintern,
pågår minst 40 skogsbränder i delstaten.
Idag var budskapet från myndigheterna tydligt. "Gör er redo."
Jag arbetade på tidningen längre upp längs kusten.
Vi hade redan börjat rapportera om bränder, tror jag,
så tidigt som i september.
VÄRSTA NÅGONSIN
BRAND- HOT
Alla var ute och fotograferade bränder.
RÄDSLA FÖR BRAND
Det brann överallt. Telefonen fortsatte bara att ringa...
"Titta, där brinner det också."
Det fanns en känsla i luften av att något kunde hända.
Här omkring var det riktigt, riktigt torrt.
På promenaderna jag tar varje dag,
märkte jag att växterna hade börjat vissna och dö.
När det blev november,
var marken som betong.
Alla gräsmattor var döda.
Mallacoota är väldigt avlägset.
Många som bott här länge var mycket, mycket oroliga
för att detta skulle bli året.
Men den största varningen kom när regnskogen brann.
De skogarna har aldrig brunnit.
Vi är direkta vittnen om så många förändringsprocesser
som sker omkring oss.
Vi är i princip i mitten
av några av de äldsta skogarna på planeten.
MARK GRAHAM EKOLOG
Oförändrade i tiotals miljoner år.
Kontinenter har splittras, asteroider har slagit ner.
Dessa träd har stått som en ark genom tid och rum.
Men till följd av klimatförändringarna,
har de torkat ut.
Det är en process som rullar upp tiden,
drar undan mattan för dessa arter
som alltid har haft de förutsättningar de behöver,
ända sedan dinosauriernas tid.
Svarta sommarens bränder nådde in i de uråldriga tillflyktsorterna.
Det finns för närvarande 51 aktiva brandzoner i delstaten,
varav 23 är okontrollerade.
Det pågående skogsbrandhotet sammanfaller med en farlig värmebölja,
som tvingar brandkåren att utropa en nödsituation utan motstycke.
Jag har varit på landsbygdsbrandkåren i 60-65 år...
-Drygt 60 år. -65.
Bekämpat bränder i hela New South Wales och Victoria,
och jag hade aldrig sett något liknande.
Branden började och slutade inte.
De angrep den med bombplan.
Stora lufttankers.
Det spelade ingen roll vad de gjorde. Den tog sig ner längs kusten.
Stora bränder kommer att mötas
i en massiv brand, och alla är i högsta beredskap.
Vi visste att det förr eller senare skulle bli vår tur.
Jag minns att jag sa till folk: "Det här är allvarligt."
"Den här branden kommer att nå Cobargo."
Jag hade ingen aning om att det skulle ske inom några timmar.
Vid fyratiden på morgonen...
Tre. Klockan var tre.
Klockan tre vaknade jag, gick ut, och... Det kändes bara overkligt.
Hela den västra himlen glödde kusligt röd.
Ja.
Jag gick in och väckte Mary, och jag sa:
"Stig upp, älskling. Ät frukost. Branden kommer att slå till."
Det är mycket mörkare!
Mamma!
Det är mycket mörkare!
Den 30 december kallade CFA till ett akutmöte i samhället.
Vi hade fortfarande runt 7 000 turister i staden.
Det kom ett meddelande om att alla måste åka.
Många åkte inte.
Jag gick runt på campingen och frågade folk
om den olycksbådande himlen.
Det fanns verkligen en känsla av att:
"Jag är här på semester, och jag klarar mig."
I det skedet trodde alla fortfarande att det inte skulle hända.
Man tror inte att det kommer att hända.
Vid det laget blötte jag ner bilen,
och en dum kvinna kom fram och sa:
"Varför slösar du vatten? Du behöver inte bilen."
"Varför tvättar du bilen?
Jag sa: "Jag blöter ner den så att glöden inte antänder den."
Jag sa: "Bor du här?"
"Nej, jag är på besök." Jag sa: "Åk hem."
Semestrar medan bostäder brinner.
Scott Morrison kopplar av på Hawaii
medan landet möter en brandkatastrof utan motstycke.
När jag såg Scott Morrison åka på semester till Hawaii
mitt i denna katastrof som vi kunde ha gjort massor
för att göra den mindre allvarlig, grät jag nästan.
PREMIÄRMINISTERN God jul
Han avbryter sin semester,
som hans kontor har vägrat att bekräfta eller förneka i flera dagar.
Det var uppenbart från början,
när bränderna började bli allvarliga,
att Scott Morrison inte förstod allvaret i situationen.
Jag förstår att vissa blev upprörda över att se
att jag var på semester med min familj
medan deras familjer gick igenom stor stress.
De vet att jag inte kommer att stå och hålla en slang.
Jag är ingen brandman.
Han såg det genom rent politiska glasögon.
Han ville inte att bränderna skulle bli en fråga,
en stor nationell fråga, eftersom han var orolig
för att det skulle öppna klimatfrågan.
Australien har bekämpat våldsamma bränder så länge som
Australien har varit ett land och även innan dess.
Han var alltför påverkad av Murdoch-medierna.
Eld är en del av vårt landskap. Det har det alltid varit.
Människor inom politiken tog dessa män,
dessa kvinnor på verkligt allvar.
Orsakar klimatförändringen dessa bränder? Nej.
Lögnerna.
Vi vet vad som orsakar skogsbrand. Någon tänder den.
Ja, mordbrand. De sa: "Bränderna har startats av mordbrännare."
Man kan inte skylla bränderna på klimatet,
särskilt när så många tänds medvetet.
Faktum är att Australien har ett problem med mordbrännare.
Det är inte global uppvärmning, klimatförändring
eller vad du nu kallar det nu för tiden.
#Mordbrand inte #Klimatkris
Det är dags att klimatidioterna vaknar. #Mordbrand
Hemskt att folk gör så! Gud välsigne Australien.
Vilken dynga.
De kunde inte acceptera att vi har historiens värsta bränder
eftersom de uppenbart drivits på av klimatförändringar.
Ända fram, tror jag, till tragedin på nyårsafton,
fattade regeringen det inte riktigt.
Människor, byar blir avskurna. De är fångade.
Elden närmade sig från alla håll.
Man gick och la sig och såg elden.
Man vaknade och elden var kvar,
närmare än tidigare,
och man blev så trött.
Man måste ha tur,
och Mallacoota hade inte tur.
Var är mina nycklar? Har någon sett mina nycklar?
Tänk inte på nycklarna. Sätt dig i bilen.
-Det är min bil. -Oroa dig inte.
-Jag kan inte öppna. -Spelar ingen roll.
Kom!
En siren ljöd. Och våra telefoner började ringa.
Det var, du vet: "Evakuera nu."
Jag vände mig om, och där kom det mot mig.
Kör! Kör!
En röd glöd.
Kör!
Den var orange och rökig.
Det var blixtar på himlen.
Bilar körde ut på Bastion Point Beach.
Folk gjorde sig redo vid kajen.
Andra gick till stadshuset.
Det finns ett foto av en lokalbo, och hon håller i sin lilla hund.
Hon ville åka, men hon ville också stanna.
"Jag vill stanna för det är här jag hör hemma."
Här var vi.
Vi var tvungna att bestämma om vi skulle åka eller stanna.
Det var ett monster på väg.
Och vinden. Jag tål inte vind längre.
Jag klarar det inte för det påminner mig
om ylandet i mina öron.
Man hörde det. Det var en...
Det var som en drake...
Och sedan blev allt kolsvart.
Detta är Mallacoota klockan 09.13 på morgonen.
Helt otroligt. Kolsvart.
Glöd faller från himlen.
En väninna sms:ade och skrev: "Mår du bra?"
Jag började ta några bilder att skicka till henne.
Hon sa: "Tog du dem i går kväll?"
Och jag sa: "Nej, det är just nu."
Det här är verkligen läskigt.
Man kunde inte se handen framför sig.
Vinden har tagit fart och driver elden rakt mot oss.
Anledningen till att himlen blir helt svart
är att allt sot som skapas av elden
driver framför eldfronten.
Så det träffar dig först.
När eldfronten kommer närmare,
försvinner sotet och man ser bara en intensivt röd himmel.
Jag satt utanför stadshuset.
Jag ville se så mycket jag kunde.
Men en brandvolontär klappade mig på axeln och sa:
"Du måste gå in."
I stadshuset var det verkligen klaustrofobiskt,
och de mörklade fönstren så att man inte såg ut.
Det enda man kunde se var elden genom takfönstren.
Så man såg det röda skenet och flimret.
Vi bara låg ner.
Jag kommer ihåg att jag la mig ner,
och tänkte: "Hur ska vi komma från det här?"
Hur ska vi komma från det här?"
Och jag kände, jag försatte mitt barn i den här situationen, så...
Det var kanske min fantasi, men det var verkligen...
Man visste inte
om man skulle överleva eller inte,
för det kunde ha brunnit upp. Ja.
Det var som att sitta på ett plan när det störtar.
Så kändes det.
Sidan av vårt hus var väldigt, väldigt varmt,
och glöden slog emot mig, små röda glödbitar.
Hettan var enorm, så jag blötte ner mig.
Jag blev chockad över kraften i det.
Det gick bara en halvtimme, och vattnet försvann.
Evakuera!
Snälla evakuera!
Vi har inget vatten, vi har ingen ström,
-och vi har inga brandbilar. -Ja.
All kommunikation är borta. Våra radioapparater är utslagna.
Staden var hjälplös.
Jag sa till Mary: "Där ryker huset."
"Där ryker butiken."
Det var nästan overkligt.
Jösses.
Vrålet och ljudet var fruktansvärt.
Jag kallade det för ett ondskefullt monster.
Oj.
Ja.
För en enskild person som står inför en skogsbrand,
beter sig branden som ett djur, ett rovdjur som leker med dig.
Man ser den krypa fram harmlöst.
Oj! Känguru! Den kommer hit.
Inom en timme ändras det.
Den kan bränna ner grannens hus och lämna ditt.
Eller bränna ner ditt hus och lämna kvar allt annat.
Det är psykiskt mycket svårt att hantera den stressen.
När elden sedan kommer är det naturligtvis en katastrof.
Normalt kommer minnena på disiga dagar
när det inte är så klart
och man tittar upp mot ett berg.
Det utlöser något, och jag ser en låga.
Eldens vrål var...
Det finns inga ord att beskriva det.
Den bara vrålade.
Vi kunde inte prata med varandra.
Vi gjorde handsignaler och skrek i varandras öron.
Träden är ungefär två till tre våningar höga.
Lågorna är två till tre våningar ovanför dem.
Den driver fram som en tornado över oss.
Det lyfte upp allt och bara tog det.
Grenar landade bredvid oss, tjocka som en arm.
Jag försökte andas,
och jag försökte slita av mig masken för att andas, men det gick inte.
Det fanns inget jag kunde göra.
Vid det laget var jag panikslagen.
Jag såg fåglar falla från himlen.
Ja, nymfparakiterna brann och föll ner från himlen.
Det gick inte att slåss emot.
Det handlade bara om att överleva.
Jag visste att det skulle bli massförluster.
I söder var det skogsbränder. I väster.
I norr.
Alla vägar var avstängda.
VÄGEN AVSTÄNGD
Familjer var fast på stranden med bränder på alla sidor.
Hela kusten kvävdes av tjock rök,
som gjorde det svårt att andas.
Bränderna blev verkliga för mig när röken kom in i Sydney.
Man tog sin morgonpromenad,
träffade vänner,
och andades tungt.
Och det var verkligen förvirrande för mig.
Jag skrev om klimatförändringarna,
och plötsligt upplevde jag dem i min vardag.
Röken som genererades av infernot
täcker fem och en halv miljon kvadratkilometer.
Det är lika stort som Europa.
Den psykologiska effekten var kvävande.
De sa: "Förslut era fönster och dörrar."
DR REBECCA MCGOWAN LÄKARE
Det stoppar inte röken.
Den var så lömsk.
Under en tidigare brandsäsong
var det kanske rök en vecka och det var riktigt illa.
Det här var tre månader av den tjockaste rök du kan tänka dig.
Den var precis överallt. Man kunde inte komma bort från den.
Jag blev så trött, ovanligt trött.
Folk sa till mig:
"Du är gravid och du har ett litet barn,"
"man blir trött då."
Men man blir trött av värmen
och man blir trött av att behöva andas tyngre.
När en kvinna är gravid är hela systemet på högvarv.
Så hon andas snabbare och hon tar djupare andetag.
Hon andas in den giftiga röken.
De små rökpartiklarna rör sig genom hennes kropp
och hamnar i moderkakan.
Filtreringssystemet, det som vi alla växer ur.
Min vän som arbetade med obstetrik sa:
"Det låter inte rätt."
Så jag åkte till sjukhuset.
"Det här barnet måste komma ut inom 24 timmar"
"för det finns hög risk att det blir dödfött."
Det är ganska hemska nyheter.
Samtidigt som Saga föddes stod byn Cobargo
i brand bara 20 mil bort.
Luften var full av rök.
Folk firade nyår
utanför sjukhuset.
Det var riktigt bisarrt.
Och knappt två kilo tung,
gjorde Saga Snow en tidig entré vid 36 veckor.
Hon ville inte missa festen.
Barnet var litet och tidigt fött,
och barnet hade andningsproblem.
Fin liten temperaturkontrollerad låda.
Barnmorskans första fråga var: "Är du rökare?"
"Är du rökare? Har du någonsin rökt?"
Hon sa: "Nej, jag har aldrig rökt. Varför frågar du det hela tiden?"
Moderkakan som hörde till barnet,
var grå, smulig och motbjudande.
Vi har alla sett bilderna på hur rökares lungor ser ut.
De finns på australiensiska cigarettpaket. Så såg moderkakan ut.
Hon låg på IVA i 17 dagar.
Man får inte hålla sitt barn.
Man stoppar handen i kuvösen och håller henne i handen.
Jag kan fortfarande få henne att somna genom att hålla henne i handen
eftersom hon lärde sig det de första veckorna.
Hon var långt under den normala födelsevikten,
och det tog lång tid att komma ikapp.
Om hon vid 18 månader fortfarande ligger efter,
kommer de att överväga tillväxthormoner.
Unga kvinnor med bebisar berättar för mig
att det inte bara är de, utan i deras mammagrupper,
finns barn som påverkats av röken
och fötts för tidigt.
Kvinnorna måste åka tillbaka efter förlossningen
och få smuliga, hemska, rökpåverkade moderkakor utskrapade.
Man ser hur liten hon är där.
Livets ursprung är nu som en kanariefågel i kolgruvan.
De här barnen utsätts för effekten
av planetens uppvärmning, klimatförändringen.
God natt, Saga.
I Australien har det alltid funnit svåra dagar med brandväder,
men skillnaden i somras var att flera bränder
bildade egna vädersystem.
Vid massiva bränder stiger värmen upp
och driver rökpelaren 10, 12, 13 kilometer upp i stratosfären.
Vattenånga i röken bildar ett moln.
Bränderna skapar sina egna åskväder.
De är mycket farliga och skrämmande att befinna sig under.
Otrolig blåst från alla håll.
Kan du inte brinna och försvinna?
Gnistorna i konvektionspelaren
färdas 8 till 12 kilometer.
De tänder eld upp till 30 kilometer från blixtnedslaget,
men det regnar inte.
Ser du vinden virvla?
Ja.
Jag minns att pappa sa: "Jag tror att jag såg en i värmeböljan 1939."
Och jag trodde att jag såg en 1975.
Det var en legend bland brandmännen.
Det är inte många som har sett det.
Jag såg ungefär tio i somras.
Det är sant att bränder kan skapa eget väder,
för det här ser ut som ett massivt åskväder.
Det ser ut som en atombomb.
Den är enorm.
Eldstormar...
"Sällsynt." Tja, inte längre.
Jag var frivillig brandman, arbetade över hela delstaten.
Det här gillar jag inte. Nej.
-Bort. -Ja.
Jag hade aldrig tidigare känt mig
så maktlös som jag gjorde
den här våren och sommaren.
Skynda er! Alla ska bort!
Jag var i Batemans Bay.
Vi väntade på instruktioner och hämtade andan.
Man såg inte långt på grund av den orange röken.
Allt var mörkt.
Klockan var nog ett på eftermiddagen, men det var som natt.
Då såg jag att något rörde sig vid vägkanten.
Jag gick närmare. Det var ett gäng kängurur.
Med hastigheten på den branden med sin eldstorm
som drev den åt alla håll,
hade de ingenstans att ta vägen, och de kom ut ur skogen
och föll döda ner på vägen.
Det hade jag aldrig sett.
Kängurur vet vad de ska göra i en brand. De är snabba.
Jag bara...
Vad gör man... Jag vet inte.
Ja, världen har förändrats.
Varje år de senaste 25 eller 26 åren,
har partierna haft konferens.
Det är där beslut som Kyoto-protokollet
och Paris klimatavtal fattas.
2019 var det COP25.
Klimatkonferensen COP25 pågår i Madrid.
En rapport visar att det senaste decenniet
säkert blir det hetaste som uppmätts.
FN: s generalsekreterare Antonio Guterres vill se brådskande åtgärder.
Jag blev inbjuden av Greenpeace till konferensen.
Jag hade inga jeans och skulle åka till Europa på vintern,
och jag ville köpa jeans.
Jag minns att jag var i stan med mamma,
och det föll aska och himlen var liksom orange.
Och vi tänkte: "Det här måste leda till nåt."
Vi måste skapa den här förändringen."
Jag hoppade på planet, och när jag kom till Madrid,
bodde jag på ett vandrarhem med andra ungdomar från hela världen.
Vad vill vi ha?
Klimaträttvisa!
-När vill vi ha det? -Nu!
Vi var där från åtta på morgonen till åtta på kvällen.
Fossila bränsleföretag finansierade konferensen.
Deras namn satt uppsatta överallt.
Varje land hade ett eget bås
för att visa vad de gjorde för klimatet.
Vad hade Australien?
Australien hade inget bås.
Och vår energiminister, Angus Taylor,
ställde sig upp inför hela världen
medan hans eget land brann och sa att Australien gjorde sitt.
Vi är på rätt väg för att nå
de mål vi har satt för 2030,
precis som vi når våra Kyoto-mål.
Det var pinsamt. Det var...
Det var förödmjukande.
Regering gör inget för att hantera klimatet
trots att vårt land brinner på grund av deras passivitet.
Lobbyister för fossila bränslen rörde sig mellan regeringarna,
medan inhemska aktivister och ungdomar stängdes ute.
Skäms på er! Skäms på er!
Vi såg förhandlingarna misslyckas.
Vi är besvikna över att vi ännu en gång inte lyckades enas.
De börjar blir mycket oroande för många länder.
När vi åkte hem till Australien hade vi nästan inget hopp alls.
Det brann överallt.
Det var bara hemskt och jag var riktigt utbränd.
Det tynger hjärtat.
Mitt hjärta hade sjunkit till golvet.
Jag grät i tre dagar i rad.
Jag var helt chockad över omfattningen.
Om du hade frågat mig innan bränderna
hur stor andel av skogsområdet som skulle ha brunnit,
hade jag sagt max 5 %.
Men att se 21 % brinna,
då har vi passerat en tröskel.
Vi har gått in i en ny era.
Bränderna brände tio gånger mer än någonsin tidigare.
Och effekten var bortom all begriplighet.
Man kör hundratals kilometer i New South Wales,
och det enda man ser är sotsvart jord.
Tre miljarder djur dödades.
Du lyfter upp honom, så ska jag...
Herregud. Vi åker strax.
Ja.
Okej. Tack gode Gud.
Vi såg platser brinna som aldrig har brunnit förut.
Skogar som är miljontals år gamla som dinosaurier vandrade i,
som alltid hade varit för blöta och kalla för att brinna, brann.
I en brand brukar det blir svart och grått.
Men de här träden brann så hett
att när elden passerat såg det ut som snö
eftersom askan var snövit.
Så var det.
Det var nästan som att gå ut i apokalypsen.
Alla var lite bedövade.
Det första vi såg var att alla hus runt staden var borta.
Jag började fotografera.
I januari var det en del som åkte på semester
och fick räddas av den australiensiska armén, marinkåren.
Otroliga scener för ett land som detta.
Jag har sett folk förlora sina hus.
Vi har alla sett dem intervjuas på tv och sånt.
Men tills det händer tror jag inte att man har en aning om hur det är.
Och det är lager på lager av...
Att hantera det. Det är inte...
Det är den första chocken
och förtvivlan över att du förlorat allt du äger.
Jag har inga foton.
Jag har inget från mamma, pappa, mina farföräldrar, ingenting.
En hel bit av mitt liv har bara försvunnit.
Tidigare brandkommissarie i New South Wales, Greg Mullins,
kräver åtgärder för att förhindra framtida katastrofer.
Vi måste prata om klimatförändringarna
för skogsbrandssituationen i Australien
har förändrats för alltid.
Det som förra brandchefen säger är helt absurt.
PREMIÄRMINISTERN HAR MISSLYCKATS
De sa att jag inte borde ha pratat om
klimatförändringar när människor led av bränderna.
Så långt har det gått.
Hysteri och faktabefriat prat
kan upphöja dig till hjältestatus.
Jag bryr mig inte.
Jag är i branschen, och jag vet att när människor drabbas av förluster,
vill de veta varför direkt.
De vill veta vad fan som hände.
Jag vill inte titta just nu.
COBARGO HISTORISK VILLA
De kommer från företag i Cobargo.
Brian Ayliffe på andra sidan vägen bodde här 48 år.
Det var ett familjeföretag. Borta.
COBARGO - 2 JANUARI 2020
Vi hörde ett rykte om att flera bilar åkte runt i stan.
Varför kör fyra suvar med mörka fönster runt i stan?
Det måste vara nån viktig som behöver vakter.
Vi sa: "Premiärministern är här."
Det var inte en ledare som sa:
"Det är en nödsituation. Vad gör vi?"
Han klev ur och började ta selfies med människor.
Får jag ett leende? Titta hit. Bra. Tack så mycket.
-Tack. -Bra.
Han bara sa: "Hur mår du? Du duger inte. Nästa person."
"Hur mår du? Du duger inte. Nästa person."
Det fick mig att koka. Jag kan inte säga annat.
Mitt hus var i spillror,
och han tog selfies med människor och log.
Jag tyckte att det var riktigt hänsynslöst.
Han kom fram till mig och frågade: "Hur mår du?"
Och jag såg bara rött.
Hej. Hur mår du?
Jag skakar bara din hand om du ger mer pengar till RFS.
Så många här har förlorat sina hem.
Vi behöver sängar. Vi har inte nog med sängar.
Vi behöver hjälp.
Vi förstår det.
Varför hade vi bara fyra brandbilar för att försvara vår stad?
Fan, du är en idiot. Det är du verkligen.
Du får inga röster här nere.
Du är en idiot som tar med folk hit. Dra åt helvete!
Hur är det med de döda?
Du är inte välkommen, din jävel!
Är ni från media?
Hälsa statsministern att han ska... från Nelligen.
Vi tycker verkligen att det här roligt!
Tack så mycket.
Skogsbrandkrisen blossar upp på gatorna.
IGNORERA INTE MULLINGS
Vårt land står i brand!
JANUARI 2020
Vi har sagt det till politikerna i tio år,
och de lyssnar inte.
Vi har en premiärminister som förnekar klimatförändringarna. De finns.
Vi reser oss!
AUSTRALIEN BRINNER
Australiensarna började gå ut på gatorna
med kort varsel för att verkligen kräva förändring.
Folk var arga och livrädda.
Det visar hur jävla arga alla är här i Australien.
SKYNDA PÅ!
Uppskattningsvis 20 000 kräver åtgärder för klimatpolitiken.
Människor tog ställning.
Människor som inte haft med klimatet bland sina prioriteringar.
Jag skapar policyer enligt vad jag tror
och regeringen tror är i Australiens intresse.
Men har det inte förändrats?
Jag höll antagligen med om
det du gick till val på.
Nu tillhör jag den växande gruppen...
Som tycker att mer måste göras, det är dags att agera.
Det finns inte tid att småprata,
och säga att vi diskuterar det senare...
När denna stora insikt började komma
om att vi inte bara kunde släppa ut växthusgaser
i atmosfären utan orsak, var det en stor chock.
Key National Partys siffror kräver av Morrison-regeringen
att den ska utlova noll koldioxidutsläpp 2050.
Varför inte vara ambitiösa? Varför inte ha ett djärvt mål?
Precis när många trodde
att vi äntligen skulle få en seriös debatt
om klimatförändringspolitiken i detta land slog covid till.
HÅLL UT VICTORIA
Jag såg i stum förundran
hur Morrison-regeringen hanterade covid-krisen.
De lyssnade på hälsorådgivaren.
Australien förklarade en pandemi
12 dagar före Världshälsoorganisationen.
DET ÄR KRIG!
En hotellkarantän för alla som reser in i Australien
är nu på god väg
och armén genomdriver den strikt obligatoriska isoleringen.
Hårda bud INGA FLER NÖJEN
Vi hade en allvarlig nedstängning med enorma ekonomiska konsekvenser.
Regeringen blev socialistisk över en natt,
och subventionerade löner och så vidare.
Utgifterna för coronaviruset har varit historiska.
Det var ovanligt för alla regeringar,
men att se en högerregering förvånade mig.
Australien på väg att slippa katastrof
"Det är jättebra."
"Vi kan få åtgärder mot klimatförändringarna också."
Med tanke på skogsbränderna, som skrämde alla.
Vi har sett regeringen agera. Vi vet att det går.
Vi får en bild av vår ekonomi efter coronaviruset.
Häpnadsväckande nog liknar siffrorna åren efter andra världskriget.
35 miljarder dollar förlorade
Australien gjorde något mycket intressant
när man tittade på den ekonomiska återhämtningen.
Vad ska världen göra för att ta sig ur covid-lågkonjunkturen?
Inte för sent att vända på klimatet
Man började prata om en grön covid-återhämtning.
Plan för "grön" återhämtning
Vi kan inte gå från covid rakt in i klimatbranden.
Vi står inför den största kampen i vår generation,
och för många är den stora frågan,
var vi får vår energi ifrån? Var hittar vi nya jobb?
76 000 jobb i Australien kunde ha skapats med förnybara energikällor.
Så mycket kunde ha gjorts.
Istället talade premiärministern om en bensinledd återhämtning.
Tack. Tack så mycket.
Det finns ingen energiomställningsplan för en ekonomi
som Australiens som inte använder bensin.
Så, ja, mina damer och herrar, mammor och pappor,
pojkar och flickor,
vi ska utvinna mer metan.
Vi måste skaffa bensin. Vi måste hitta nya försörjningskällor.
Vi måste få bensin till marknaden så effektivt som möjligt.
Jag satt där och såg talet på tv,
och väntade på att premiärministern skulle använda orden "klimatförändringar".
Jag uppskattar ert tålamod.
Jag väntade på att han skulle förklara hur klimatförändringarna passade in
i denna bensinledda återhämtning.
Hans tal fortsatte och fortsatte.
Han använder inte ordet "klimatförändringar".
Han nämner aldrig ordet "klimatförändringar".
Vi måste skaffa bensin.
Han sände ett budskap.
"Vi kommer att fördubbla vår satsning på fossila bränslen."
Mike Cannon-Brookes... Det är väl inte tillräckligt bra?
Det är standardtalet.
Det är skrattretande när politiker...
Ursäkta, Darren.
...säga att de inte vill planera. Det är deras jobb.
Vi vill planera vad vi ska göra de närmaste 10, 20 och 30 åren.
Vi måste ta upp samtalsämnet.
Vi behöver en bredare vision för Australien.
Vi kan bli en supermakt inom förnybar energi.
Det kom en nyhet från FN:s klimatmöte i New York.
MIKE CANNON-BROOKES ENTREPRENÖR
Techmiljardären Mike Cannon-Brookes
kommer att investera i världens största solkraftsanläggning.
Australien har ett dna för att exportera energi.
Det är så vi borde berätta historien.
Varför exporterar vi energi?
OLJA - KOL - BENSIN
Vi har mycket resurser.
Tänk om vi istället för att gräva tog det från himlen?
Vi har en landmassa större än kontinentala USA.
Vi är det soligaste landet näst efter söder om Sahara.
Man kan driva hela planeten fem gånger om med bara Australien.
-Du har koll på globala marknader. -Japp.
Vart är kolen på väg, ur ditt perspektiv?
Det är på väg bort.
Helt enkelt...
Det spelar ingen roll vad du tycker om klimatet.
Vi kommer att behöva ställa om
från att exportera kol och bensin till att exportera förnybar energi,
eftersom resten av planeten kommer att komma på detta.
Vid det laget exporterar vi sånt som ingen annan behöver.
Vi ser att det är på väg,
men vi har inte fått igenom budskapet
när det gäller myten att Australien behöver fossila bränslen.
Det är utmanande för vårt nationella psyke.
I Australien kan man inte prata
om elproduktion och ignorera kol.
Kol kommer att fortsätta att ha en viktig roll
i vår ekonomi i årtionden framöver.
Det innebär jobb.
Vi ser samhällen som riskerar att råka illa ut.
Politiker på båda sidorna av parlamentet
säga att de står upp för samhällena,
men jag ifrågasätter det för de ljuger för samhällena.
Min farfar var en kolingenjör.
Han kom till Australien på 70-talet med sin fru. Dramatisk skilsmässa.
På 80-talet försvann hans tjänst.
Plötsligt hade han inget jobb.
Något som hans släkt arbetat med i generationer.
Det hade varit en stor del av hans identitet.
Vi stod varann nära, och han berättade historier
om tiden i gruvorna, om sina vänner,
och vad det betydde.
Jag har haft turen att få höra om hans erfarenheter,
att lära mig om det ekonomiska beroendet av den branschen,
och att staden är beroende av den branschen.
Jag vill verkligen se en väg bort för samhällena från fossila bränslen.
Att vara stolt över dem är inget problem.
Gruvdrift är inte dåligt.
Vi behöver gruvdrift i Australien.
Om du vill bygga batterier och paneler
och vindkraftverk, gissa vad du behöver, stål, guld, koppar,
nickel, sällsynta jordartsmetaller, litium och förstås silver.
Vi har mycket i Australien.
Det är därför vi försöker berätta:
"Det är energi vi har exporterat."
"Vi kan fortsätta med det."
Men vi måste visa att vi kan exportera förnybar energi
i stora mängder.
Att exportera sol och vind är svårt.
Vi ska inte sätta upp en spegel och skicka iväg det.
Vi ska inte vända vinden och blåsa den till andra sidan.
Vi måste komma på hur vi ska göra.
Det är ett problem som Australien måste lösa.
Det bästa med projektet
som kostar ungefär 22 miljarder australiensiska dollar,
är att det är möjligt.
Miljardären Mike Cannon-Brookes
tänker skapa den största solkraftsanläggningen...
Den ska generera kraft och överföra den till Singapore.
Det handlar om enorma mängder ström
som ska förflyttas långt, 3 500 kilometer,
genom ganska svåra vatten.
Utöver världens största solkraftsanläggning
och världens längsta undervattenskabel med högspänning,
måste vi också bygga världens största batteri.
Om det fungerar, och det ska det, ska det gå 50 kablar från Australien
till Asien som exporterar enorma mängder energi.
Vi har en av de bästa resurserna
för planetens framtid, utan att förändra vårt dna.
Det är hela planeten som lider.
Det är en existentiell kris för mänskligheten.
Klimatförändringarna påverkar ekonomin.
De påverkar företag, privatpersoner.
Det är inte en fråga som företag ska ignorera.
De ska yttra sig när regeringen inte gör det.
Det råder inga tvivel om att vi står
vid en vändpunkt när det gäller klimatförändringarna.
Vissa australiensiska företag satsar på en enorm energiomställning.
Det folk inte riktigt förstår är hur oerhört brådskande det är.
Idag ligger den globala snitttemperaturen
omkring 1,1 grader över det som kallas förindustriellt genomsnitt.
Där de var för 200 år sedan, i princip.
Eftersom Australien är så känsligt för klimatförändringar
ligger vi på nästan 1,5 graders uppvärmning.
Vi visste att vi skulle känna av effekterna före alla andra.
Vi står inför en ny och skrämmande framtid i Australien, med skogsbränder.
Förhållanden som Svarta sommaren kom en gång på 400 år tidigare.
Nu kan vi förvänta oss det var åttonde år.
Vårt klimat har förändrats för alltid.
Jag kommer aldrig att få se det som det var när jag var liten.
Vi ser väder nu som ingen människa
någonsin upplevt på kontinenten.
2019 var det en brand nära gränsen i Victoria
där en eldstorm lyfte upp en åtta ton tung brandbil,
vända upp den på taket och en ung brandman förlorade...
Ja, han dog, så...
Det är svårt för brandmän att tänka på andra brandmän
som förlorar sina liv i tjänsten
och det gjorde nio i de senaste bränderna.
Jag har varit runt om i världen och studerat skogsbränder.
Vi kan inte hantera de värsta åren längre.
Vi har bränder på platser som Grönland,
polcirkeln, där de aldrig förekom förut.
Och jag tittar på Kalifornien.
Dubbelt så mycket yta brann under deras värsta brandsäsong någonsin.
Oregon brann. Delstaten Washington.
Hela västkusten.
Det är något som är fel.
Det är något som är riktigt fel.
Klimatförändringen skrämmer skiten ur mig.
Vi kan inte stoppa uppvärmningen som är inbyggd i systemet.
En förändring är oundviklig...
Det är oerhört viktigt att folk förstår det
och förstår vad effekterna av det blir.
Nu är vi så nära några av brytpunkterna
som jag skrev om i The Weather Makers för så länge sedan,
som dömde världen till 1,5 graders uppvärmning cirka 2030.
Hur ser 1,5 grader Celcius ut?
1,5 grader är en värld
där vi kommer ha värmeböljor, megabränder
och allt det andra.
Men Grönlands is smälter relativt sakta
och vi får en havsnivåhöjning,
men på en lägre nivå. Så det är ingen bra värld.
Världen vi lämnade bakom oss med en grads uppvärmning
eller mindre än en grad, var bättre.
Men två grader, som jämförelse, är ett helvete.
Så vi måste se till att hålla oss på 1,5 grader.
Hur ser en tvågradig värld ut?
En tvågradig värld är en värld av katastrofer.
Det är en värld där Grönlands istäcke smälter snabbt,
där västra Antarktis istäcke förstörs
och havsnivån därmed stiger.
Det är en värld där Amazonas regnskog
dör och förvandlas till en savann eller skogsmark.
Där permafrosten smälter bort så snabbt
att mängder av metan frisätts i atmosfären.
Vad vi än gör då
kommer temperaturen fortsätta att stiga.
Det är en värld av massiva störningar.
Vår ekonomi, vår livsmedelstrygghet, vår vattentrygghet,
vår fred kommer att hotas av förändringar utan motstycke.
Så vad ska vi göra?
Att sätta solpaneler på taket och minska utsläppen är fantastiskt,
men låt aldrig den fossila industrin
eller någon annan få dig att tro att det räcker.
Det är inte mitt problem som individ.
Problemet är gemensamt och vi måste agera
gemensamt för att hitta en lösning.
Det ser vi inte.
Länder arbetar separat, företag arbetar separat,
och vi kan inte garantera resultatet.
Det här ögonblicket kräver ledarskap.
Vi kan göra vår del,
men utan regeringens ledarskap kommer det inte att genomföras.
Statsministern känner hettan från klimatförändringarna
inför ett FN-toppmöte med världsledare.
Trycket ökar på Scott Morrison
för att sätta ett mål på nettonollutsläpp år 2050.
Kommer du att förbinda Australien till nettonollutsläpp 2050?
Vår policy är att uppnå det under andra halvan av århundradet.
Som jag sa försöker vi komma till nettonoll.
Vi skulle helst se det till 2050, som jag har sagt.
Det kan hända tidigare med betydande tekniska förändringar.
Men om den tekniska förändringen inte sker
är det bara på pappret.
Det är som att regeringen inte bryr sig.
Jag förstår det inte, för det som motiverar mig,
är att tänka på framtiden.
Jag arbetade för den offentliga sektorn i många år.
Man gör många uppoffringar, och man blir inte rik.
Så det är lite av ett kall, och det är för allas skull.
Mitt jobb var att fixa andra människors problem.
...kunde ses från 50 kilometers avstånd.
Lågorna nådde 15, 20 meter upp i luften.
När allt går åt helvete ringer de brandkåren,
och vi kommer och gör det bättre.
Jag kom till ett flammande lager en natt
med en gammal, erfaren stationschef.
Jag var en ung brandman. Jag sa: "Vad gör vi?"
Han sa: "Hur äter man en elefant? Man börjar med den första tuggan."
"Bara börja, vi reder ut det under tiden."
Det är min inställning, och så måste vi göra med klimatförändringarna.
Vi väntar inte på klimatförnekarna.
Fattar de inte kommer de aldrig göra det.
Vi måste rädda världen, och vi kommer att göra det.
Vi har 20 till 30 års uppvärmning,
och så länge vi minskar utsläppen
till noll år 2050, säger forskarna att uppvärmningen kommer att stabiliseras
och sedan gradvis sjunka.
Jag får inte se det, men mina barnbarn får det, och jag vill skydda dem.
Det är inte okej!
De här människorna och företagen bränner upp vår framtid.
Klimatkrisen påverkar alla.
Den vanligaste kommentaren jag fick från vuxna var:
"Du ger mig hopp, din generation räddar oss."
"Bra. Tack. Vi borde inte behöva göra det."
Som ungdomar är vi inte utrustade för att hantera det.
Vi borde fokusera på att oroa oss för skolan,
nästa läxa, nästa identitetskris,
men vi försöker rädda världen.
Är du arg på oss?
Jag är inte arg på de äldre generationerna.
Jag är arg på makthavare som sprider avsiktliga lögner,
felinformation för att avskräcka folk från att kräva vad som är rätt.
Jag är arg på människor som har otrolig rikedom
och decennier av kunskap om den kommande krisen
som valde att inte göra något,
utan att utnyttja det för sina egna intressen.
Jag ser det som det största hindret min generation står inför,
för att få en trygg framtid och kunna få egna barn.
Jag är orolig för att skaffa egna barn
för jag vill inte föda dem in i en värld som inte är trygg,
som inte kan ge dem en lika bra framtid
Daisy 6 AUGUSTI -02
som jag har haft turen att ha.
Två, ett. Nu.
Folk ser det som otroligt.
Att unga människor utövar sin makt, använder sina röster.
SKOLSTREJK FÖR KLIMATET
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Klimatåtgärder!
-När vill vi ha det? -Nu!
-Vad vill vi ha? -Klimatåtgärder!
-När vill vi ha det? -Nu!
Jag gick ut för att jag kände att jag måste snarare än av vilja.
STÄNG NER KOL ÄR INTE RENT
Det är det mest
tragiska jag har haft otur att behöva vara del av.
Min mamma lärde mig om landet.
BRUCE PASCOE FÖRFATTARE/MALLACOOTA
Vi identifierar oss som aboriginer av olika skäl.
Den släkten, den där släkten.
Det är uppenbart att de flesta av mina gener är från Cornwall.
Jag har varit i Cornwall, men mitt hjärta reagerade inte.
Jag kom tillbaka till Australien, och det här är
det jag känner i mitt blod.
Hela tiden skrev jag. Jag har skrivit 33 böcker om landet.
Jorden är moder till alla aboriginer.
Vi behandlar jorden som vår moder. Det är vår lag.
Om vi alla respekterade jorden till den graden,
skulle vi inte skada den så mycket som vi gör nu.
Vi har varit på väg mot detta i 250 år.
Européerna hade så lite respekt för aboriginska människor.
När de första européerna kom hit hittade de ett rikt och öppet land.
Det var trevligt.
De sa att det såg ut som en herrgårdspark.
Det var en herrgårdspark
för att människorna här var hedervärda män och kvinnor.
Men européerna stoppade metoden som hade gjort det så.
Inhemska australier förvaltade detta land i minst 40 000 år.
Och det var varsamt skött.
Sedan kom européerna.
Vi tog eldpinnen ur aboriginernas hand,
och förändrade landskapet dramatiskt.
Nu står vi inför konsekvenser med enorma skogsbränder
till följd av klimatförändringarna. Vi måste erkänna
att landet verkligen har förändrats.
Och att gamla metoder kanske inte är effektiva i den nya regimen.
Vi måste lära oss igen hur vi ska sköta detta land
i så stor skala.
Det är ett kritiskt ögonblick för mänskligheten.
Jag låter inte mina barns framtid
spolas ner i toaletten genom passivitet.
Och vad jag än känner inom mig kommer att stanna där,
för jag ska kämpa till det sista.
Det finns inget ögonblick där vi har gjort tillräckligt.
Det är ett långt samtal.
Vi kommer att skada varandra, såra varandra.
Vi måste stå ut.
Det kommer besvikelser, hopp.
Allt det kommer att hända, och vi måste ha tålamod.
Det är ett så stort bråk.
Men jag har sett viktiga saker ske
under omständigheter där ingen trodde att det skulle ske.
Så naturligtvis kan vi göra det.
2019 brände skogsbränderna i Amazonas regnskog 2,2 miljoner tunnland
2020 brände skogsbränderna i Kalifornien 4,4 miljoner tunnland
Bränderna under Australiens Svarta sommar brände 59 miljoner tunnland
Premiärminister Scott Morrison
avböjde att bli intervjuad för den här filmen.
Undertexter: Malin Skillby
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir