Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX ESITTÄÄ
Sytytetään tuli tuonne toiselle puolelle.
Tulkaa!
Meri kutsuu!
Toimme olutta.
Kenen hattu tämä on? -Minun.
Ota se sitten! -Kiitos.
Kuka ottaa oluen? -Vauhtia nyt.
Katsokaa heitä. -Juokse!
Mitä he tuolla tekevät? Hei!
Mahtavaa.
Hei!
Anteeksi.
Anna jo olla. Lupasit. -Entä jos hän tekstaa?
Onko tekstannut? -Ei.
Selvä.
Kuka haluaa hypätä nuotion yli?
Anna mennä, Lorenzo! -Hyppää!
Hyppää!
Klassinen miehuuden osoitus.
Hyppää sitten. -Enkä.
Lopputulos on melkoinen pettymys.
Tietysti.
Ole hiljaa.
Maltahan…
Mitä hän aikoo?
Hurraa!
Hyvin vedetty!
Hän hyppäsi!
FAVIGNANAN SAARI
Aika nousta.
Ylös siitä! -Lopeta, väsyttää.
Mikä sotku tämä on?
Ettekö osaa pitää paikkaa siistinä? -Etkö osaa koputtaa?
Rannalle teoriatunnille, tytöt.
Kello on seitsemän. -Eikö herätys ole kahdeksalta?
Oliko hauska yö?
Laittakaa kännykät tähän. Liikettä niveliin!
Missä kenkäni ovat?
Pojat ylös kanssa! -Tytöt. Olette häijyjä.
Menoksi, tytöt.
Puetko täällä? -Joo.
Odotan ulkona.
Mitä hän oikein touhuaa?
SUHTEELLINEN TUULI, TODELLINEN TUULI, VASTATUULI
Todellinen tuuli.
Francesco ja Lorenzo ovat avustajani leirillä.
He auttavat teknisessä ja teoreettisessa osiossa. Olkaa hyvät.
Puhuimme todellisesta tuulesta.
Nyt näytän kolme mahdollista kurssia. -Avustaja vai?
Tuulen suuntaan.
Sivutuuleen.
Ja myötätuuleen.
Ja myötätuuleen, kiitos.
Todellinen tuuli on suhteellisen tuulen ja vastatuulen vektorisumma.
Ei se kyllä niin mene. -Anteeksi, mitä sanoit?
Nouse ylös.
Älä ujostele. Sano pois.
Sitä vaan...
Suhteellinen tuuli on todellisen tuulen ja vastatuulen vektorisumma.
Oikein. -Aivan.
Hyvä huomio. Kiitos.
Muodostetaan piiri. Hyvin menee.
Sitten toinen puoli. Hyvä.
Suhteellista tuulta? -Idiootti.
Kierrä ympäri.
Hienoa. Siinä se.
Vie se alakautta ja sisään.
Tämä menee keskelle, ja vedetään.
Muistan kyllä.
Anna kun autan.
Vangittu! -Älä viitsi.
Et tajua. -Mitä nyt?
Tässä ovat Agata ja Maurilio.
Lahden regattaa järjestävästä liitosta.
Kilpailu on tärkeä mestarille.
Joukkueeni on täydellinen tänä vuonna.
Varokaa!
Voiko joku tulla vetämään tältä puolen?
Onkohan Giuseppe soittanut?
Älä mieti sitä, Barbara.
Hän rakastaa minua takuulla.
Rakastathan!
Erostanne on kolme kuukautta.
Kolme kuukautta?
Voinko tulla?
Selvä.
Tajuan. Missä kakut ovat? -Ei ole mitään kakkua.
Sepä kiva.
Minä menen.
Tulin katsomaan sinua.
Kiitos.
Kaikki nukkumaan viiden minuutin päästä.
Mario suuttui tänään.
Ilmeisesti emme ota häntä tarpeeksi vakavasti.
Kauanko olet käynyt täällä? -Neljä kesää.
Auttelin aiemmin. Olen ensimmäistä kertaa avustajana.
Kaupungissa juhlitaan kesän loppua. Kaunista, vai mitä?
On.
Mille naurat?
Näytät liikennevalolta.
Millainen festivaali on?
En tiedä. Leiriltä ei saa poistua.
Etkö ole käynyt neljään vuoteen?
En.
Sääli.
Tulkaa. Kaikki sisälle.
Etkö ole ennen nähnyt ilotulitusta? -Tule perässä.
Nyt uskon, ettet ole käynyt.
Ehkä tuo tietää tien.
Ne ovat upeita.
Jestas!
Jo onkin upeita.
Ehkä ei pitäisi.
Kysytään silti.
Hei. -Hyvää iltaa.
Tiedätkö, missä kaupungin juhlat ovat?
Saaren toisella puolella.
Älä naura.
En minä heille naura.
Olen vain iloinen.
Tämä festivaali on mahtava.
Juhlat mitkä juhlat.
Tanssitaanko?
Ei.
Hyppäät kyllä tulen yli, mutta et rohkene tanssia?
Seuraa minua.
Ehkä kaipaat hitaampaa laulua.
Vakavoidutaan. -Hyvä on.
Kiitos tästä illasta.
Tänään menemme saaren uloimpaan kärkeen -
harjoittelemaan oppimaamme.
Lorenzo, purjehdit kanssani.
Francesco, ota toinen vene. Hopi hopi.
Purjehdus on hankalaa tyynellä ilmalla.
Varo, älä mene liian lähelle!
Jättäkää enemmän tilaa. -He eivät kuule sinua.
Sinun pitää huutaa. -Kaverit! Pysykää piirissä!
Marco, hätiköit liikaa. Malttia!
No niin, jatkakaa! Anna mennä, Carletto. Siinä se. Hyvä!
Sara!
Oletko kunnossa?
Nojaa lisää, niin saat nopeutta.
En näe teitä. Käskin kääntää venettä vain vähän.
Valmentaja!
Sara!
Pidä veneestä kiinni.
Hän ei pysty siihen. Hae hänet. -Totta kai pystyy.
Kuiville on päästävä omin avuin. Sano se.
Hyvä, Sara!
Vedestä on päästävä omin avuin!
Haetaan hänet.
Pysy tyynenä!
Anna kätesi. Tulehan.
Tule.
Kapua ylös. -Tule.
Noin.
Onko kaikki hyvin?
Odota.
Jäät ovat sulaa. Voitko varmasti paremmin? -Sanoinhan jo. Pikkujuttu.
Löysin kakut.
Olen pahoillani tapahtuneesta.
Pikkujuttu.
Yritin noudattaa sääntöjä. -Tiedän.
Odota.
Voit jättää kakut.
Kaverit.
Puhelimenne.
Ihan rauhassa.
Älkää kadotko liian pitkälle. Lautta tulee pian.
Hän tiesi, että olen kiireinen.
Hyvästit ovat hirveitä.
Sietämättömiä.
Otatko?
Ei kiitos.
Hänkin on sietämätön.
Voinko pyytää jotain?
Toki. -Älä kerro äidilleni jalasta.
Käykö? -Selvä.
Se oli viimeinen.
Vien nämä varastoon. -Selvä. Menen isän luo.
Huomiseen. -Heippa.
Kirveelläkö veneitä mäiskit? Katso tätäkin keulaa.
Näin kyllä. Pitäisikö veneiden antaa vain homehtua?
En pysty ihmeisiin.
Mihin ihmeisiin? Tekisit vain työsi.
Harjoitukset huomenna. Pysy skarppina.
Poikaseni. Miten meni? -Ihan hyvin.
Minun puolestani voimme mennä.
KOTONA TURVALLISESTI
JOLLAIN MENI SINUAKIN HUONOMMIN
Siinähän tyttökultani on. -Äiti.
Miten meni?
Luistaako veneily vielä?
Se oli hauskaa. -Mukava kuulla. Syötkö jo?
Mitä oikein teet?
Näitä on mielin määrin.
Niinpä. Ota oma lautanen. -Toin sinulle herkkuja.
Uunissa paistettuja cassatelleja. Lemppariasi.
Menetkö hakemaan lisää? -En kun yökerhoon vetämään kamaa.
Sitten tulen mukaan. -Se tekisi sinulle hyvää.
Sara.
Onko kaikki hyvin?
Mitä kävi?
Pikkujuttu. Pudotin vain lautasen.
Mitä tapahtui?
Kulta, mikä hätänä? Mitä tapahtui?
Mikä hätänä?
Kramppi. En pääse ylös. -Venytä sitä.
Ei mitään hätää.
Miksi tuhlaat rahaa? -Ihan kuin ne olisivat sinun rahojasi!
Mitä et ymmärrä? -Olen päättänyt.
Vai on hän päättänyt.
Olen jo vieraillut välittäjällä.
Huomenta. -Pikku mieheni.
Miten meni? Näpit irti! Ne ovat naapureille.
Mitä on tekeillä? -Tämä nainen haluaa lähteä.
Haluatko lähteä? Minne? -Haluan asunnon lähistöltä.
Olen ollut täällä koko ikäni. Olet mies nyt. Ja sinä…
Antaa olla. Minun iässäni minulla on oikeus yksityisyyteen.
Yksityisyyteen? -Niin.
Mihin yksityisyyttä tarvitset?
Miksi edes vaivaudun puhumaan sinulle?
Minun pitää hoitaa pari asiaa huomenna.
Toki. Harjoittelen iltapäivällä. -Niin.
Maria...
Mitä teet? Kahvisi.
Lorenzo…
Haluatko kahvia?
Yksityisyyttä.
Miksi ihmeessä päätin jättää mieheni?
Hän jätti sinut!
Tule alas.
Nyt ylös asti.
Hyvä, voit tulla alas.
Taivutan jalkaa.
Sattuuko? -Vähän.
Peremmälle.
Hei.
Voit pukeutua.
Tervetuloa. -Kiitos.
Tulin ensimmäisellä lennolla. -Isä.
Hei.
Kolme vuotta ensidiagnoosin jälkeen -
Saran lihastauti on siirtynyt uuteen vaiheeseen.
Lopullista parannuskeinoahan ei ole.
Onko samanlaisia kohtauksia ollut ennen eilistä?
Sain krampin purjehdustunnilla.
Mikset kertonut?
Saran lihakset heikkenevät. Koko kehossa.
Teemme kaikkemme hidastaaksemme surkastumista.
Mennäänkö jäätelölle, Sara?
Mennään. Haetaan jäätelöä.
Olen mieluummin yksin.
Miksi? Isäsi tuli juuri. -Ei se mitään.
Menen hotellille. Minulla onkin tekemistä.
Nähdään myöhemmin ajan kanssa.
Heippa.
Se etenee lääkäreiden ennusteen mukaan.
Pian en ehkä pysty kävelemään.
Älä vielä hyppää johtopäätöksiin.
Anteeksi.
Tapaamme purjehduskurssin pojat tänään.
Lorenzokin tulee.
Mitä järkeä?
Ehkä pitäisi mennä pyörätuolissa.
Olet viettänyt liikaa aikaa kanssani.
Vaihdoin keppiä. Tämä on paljon parempi.
Kiitos, isä.
Hänen ylhäisyytensä on valmis.
Kisaan on kuukausi, ja tulet myöhässä. Vesille siitä.
Mikä riesa.
Mutta oikeassa tällä kertaa.
Olkaa varovaisia!
Sisäpuolelta!
Kuka on matematiikan opettajasi?
Se pitkä ja hintelä.
Minulla on Suso. Hän on sietämätön.
Miten juhlissa meni eilen?
En ollut kauaa. -No?
Ei ihmeempää. -Sara?
No?
Miten ensimmäinen koulupäivä meni? -Hyvin.
Mitä teet täällä? -Mitä luulet?
Tekstasin sinulle.
Huomasin. Anteeksi, mutta... -Sara!
Äitini.
Olen täällä. -Tulossa!
Pitää mennä.
Meidän pitää puhua. -Palaillaan.
Jos vastaisit.
Miten meni? -Hyvin.
Yritä nyt liikkua! Katsokaa tuotakin.
Pieni hetki.
Haloo?
Niin?
Puhelimeni on autossanne.
Niin arvelinkin.
Se varmaan putosi kädestäni.
Vihanneksia, purilaisia.
Huipputerveellistä.
Tofu-hampurilainen. Jopas houkuttelee.
En väitä vastaan, mutta...
Oletteko te lapset valmiit? -Et voi odottaa sen...
No niin.
Maistetaan vegaaniruokaa. Isän mieliksi.
Syö tofu-hampurilainen.
Kuule, Sara.
Puhuin äitisi kanssa.
Ajattelimme, että... Tai no, halusimme ehdottaa…
Isäsi voisi muuttaa luoksemme.
Mitä sanot? Vain vähäksi aikaa.
Vähäksi... -Se olisi väliaikaista.
Niin.
Voin pyytää etätyötä.
Kunnes olemme hoitaneet tämän -
häiriön.
Eli tilani on todella vakava?
Ei... -Mitä vielä. Vakavako? Se oli pelkkä idea.
Eikö? Jos se käy sinulle.
Ollaksemme yhdessä.
Ihan sama. Voimme olla yhdessä huomenna.
Hei.
Palauta löytötavarat minulle.
Kiitos.
Tule tänne.
Se on kaunis.
Todella kaunis.
Paikka on erityinen. En ole tuonut tänne ketään.
Et varmaan.
Etkö usko minua?
Oletpa hankala tapaus.
Äitini toi minut tänne.
Olet liian iso tulemaan hänen kanssaan.
Äitini kuoli.
Olen pahoillani, en... -Minä olen pahoillani. Pilasin hetken.
Miksi? Kiitos, kun kerroit.
Sulje silmäsi.
Mitä? -Sulje nyt vain.
Sulje pois.
Luota minuun.
Olemme melkein perillä.
Vielä vähän.
No niin.
Ja alas.
Mene makuulle.
Anna mennä.
Voit katsoa.
Mieletöntä.
Aloitetaanko alusta?
Kiitos.
Lisäksi -
hän on tosi herttainen ja kiltti.
Yksikin kehu vielä, ja häivyn.
Älä ole kateellinen.
Mitä tarkoitat? -En mitään.
Tapaan hänet myöhemmin.
Tänäänkö? -Niin.
Anna hänen vähän jahdata.
Niiden puheiden jälkeen minun ei tarvitse.
Sara, muista. Hän on silti kundi.
Sinun on pistettävä hänet kärsimään. Niin se menee.
Kuule.
Ethän suutu, mutta oletko kertonut hänelle?
En ole.
Sinun pitää kertoa!
Viihdyn hänen kanssaan. En halua menettää häntä.
Sanot niin nyt. Entä sitten? -Mitä sitten?
Kerron Giuseppelle kaiken. -Harmi ettei hän ole vastannut kuukausiin.
Sara.
Tuo oli tarpeetonta. -Sinä se olet aina kimpussani.
Minulla ei ole osuutta sairauteesi. -Nimenomaan.
Älä sekaannu siihen.
Siinä hän on.
Hei. -Hei.
Katsokaa, missä olen!
Näetkö meren? Harjoittelen ja ajattelen sinua.
Vaikea päivä. Tuulee kovaa.
Minne menemme?
Sairaalaan.
Koetulokset ovat tulleet.
Lääkäri ilmoitti sinut kuntoutuskurssille.
Oloni on loistava. -Muutama harjoitus vain.
Hidastamaan sairautta. Se on parhaaksesi. -Niin on.
Kauanko olette tienneet?
Emme kauaa.
Vai niin?
Niin.
Toimme tennarisi ja tavarasi. Äitisi pakkasi.
Siellä on uima-allaskin. -Niin.
Ei hätää. Minä avaan.
Mennään sitten. -Ei, menen yksin.
Tässä on Dory. -Hei.
Viimeisin. Sain sen, kun kaaduin portaissa. Kas, unohdin.
Tässä on Diva, yksi ensimmäisistä.
Pidän ylisuuria vaatteita piilottaakseni tämän.
Yksi lapaluu ylhäällä, toinen alhaalla. -Uskomatonta.
Entä sinä?
Mitä minusta?
Ei minulla ole näytettävää.
Yritä nojata jalkaan, johon koskee.
Hengitä syvään.
Seuraa rytmiä. Se on tärkeää.
Katso, miten hän tekee sen.
Hidas ja syvä hengitys.
No niin, jatkahan.
En pysty. Sattuu.
Älä huoli. On normaalia, että lihakset väsyvät.
Tässä on heidän valmentajansa, Nanni Sanfilippo.
Katsokaa noita pappoja!
Pian on meidän vuoromme.
...ryhmä 470, Ricci ja Danesi. Aplodit.
He aloittivat jo.
Mitä teette?
Mene pesemään naamasi.
Sponsorit ovat täällä.
Seuraava joukkue on 29er-juniorit.
Kerhoa edustavat Francesco Lombardo ja Lorenzo Giardini.
Aplodit.
Tässä he ovat, mestarimme kouluttamat nousevat tähdet.
Hyvin tehty, Mario. -Poikasi on lahjakas.
Tämä on kaksikon ensimmäinen Lahden regatta.
En päässyt heti. Odotitko kauan? -Oletpa tyylikäs.
Se on pelkkä paita.
Talo tarjoaa.
Menen takaisin töihin. Tuletko myöhään?
En, älä huoli.
Heippa.
Korjaa mopoani. Isä on kerhon yleismies.
Tänään paikalla oli jäseniä ja sponsoreita.
Kotikisoissa paineet ovat kovat.
Minäkin kisasin alle 14-vuotiaana.
Niinkö?
Tulin toiseksi mestaruuskisoissa.
Valtakunnallisissa kisoissa? Jopas jotakin. Hyvä.
Olen voittanut kolme.
Miksi sitten lopetit?
Aikaa ei jäänyt koululle ja ystäville.
Purjehdus on suurin intohimoni, mutten kisaa enää.
Kilpailuhan on kaiken ydin.
Entä se adrenaliini ennen kilpailua?
Tarkoitatko stressiä? -En.
Käänny ympäri.
Kuvittele,
että olet poijulla.
Kuuletko tuulen? -En.
Entä nyt? -Kuulen.
Mitä näet ympärilläsi?
Kaksi ihmistä pelaamassa, joku ottaa aurinkoa.
Mitäkö näen? -Etkö näe muita veneitä?
Ja yleisöä. Sara!
Sara!
Hetki vielä ja sitten…
Pam! Lähtölaukaus.
Kisa alkaa!
He taistelevat katkeraan loppuun asti!
Sieltä he tulevat. Ensimmäisinä. Olemme ensimmäisiä!
Me voitimme. -Voitimme!
Loukkasitko jalan?
Ei tässä mitään.
Pelkkä nyrjähdys.
Se on minun syytäni. Haluatko istua? -En.
Istu alas.
Mihin sattuu?
Täällä on ihmisiä. -Aivan, anteeksi. Olet oikeassa.
Olen toivoton tänään.
Haluatko palata?
Odota.
Ensin työnnetään.
Sitten vedetään. Näin. -Hyvä kikka.
Sohva on ainakin kymmenen vuotta vanha. -Tiedän.
Tämä on aina mukanani.
Laitetaan se tähän.
Palkintosi eteen.
Ei kun tähän.
Mitä sanot? -Boris.
Valmiina.
Tämähän on sinun? -On kyllä.
Se oli pöydälläni. -Anteeksi.
Valmistaudu, Sara. Pitää mennä sairaalaan.
Lauantainakin? -Niin tietenkin. Vauhtia.
Hengitä syvään.
Hengitä ulos.
Hengitä sisään. Hengitä ulos suun kautta.
Vaiva tuli taas.
Vähän korkeammalle jalkaan.
Olin ystäväni kanssa…
En rohjennut kertoa hänelle totuutta.
Se onkin toisenlainen vaiva.
Jos hän on ystävä, hän hyväksyy sinut.
Hengitä suun kautta ja työnnä.
Työnnä.
Juuri niin.
Toivottavasti se hidastaa taudin kulkua.
Hidastaa?
Aivan. Sara.
Mitä olette tehneet?
Hän tuli käymään, ja pyysimme sisään, koska...
Susanna.
Hän odotti sinua.
Lorenzo, odota.
Halusin kertoa.
Oliko pakko?
Surullista.
Sara, odota…
Corso Olivuzza…
Palasit aikaisin! Nyt voitkin auttaa…
Hei.
Lorenzo.
Lorenzo!
Hyvä. Tuo auttaakin harjoittelussa.
Kuin en olisi röökannut.
Anna tänne. Et osaa edes sytyttää sitä.
Kuka tyttö on?
Sara. -Ja mitä hän on tehnyt?
Ei mitään, täti.
Mikä sitten on vialla?
Olen ihastunut ensi kertaa.
Eli?
Hän on pyörätuolissa kuukausien päästä.
Nain terveyden perikuvan. Puolessa vuodessa hän oli jo pettämässä.
Olisin laittanut sen paskiaisen pyörätuoliin itse.
Isä ei toipunut äidin sairaudesta.
Isäsi on aina ollut sellainen. Hän syntyi masentuneena.
Olihan se vaikeaa,
mutta hän itse päätti jäädä yksin.
Vaikka oli hänellä pari ihailijaakin.
Isällä vai? -Niin.
Kuka?
Maria.
Tarkoitatko Mariaa torilta? -Kyllä.
Hänhän on vanha.
Isäsi on aina ollut äkäpussi.
Mutta en ole nähnyt sellaista rakkautta,
jota isäsi tunsi äitiäsi kohtaan.
Se on kaunista.
Minua pelottaa.
Ketäpä ei?
Apua!
Äiti!
Kokeile.
Kokeillaan.
Vahvaa.
Onko löytynyt mitään?
On. 50 neliötä ihan läheltä.
Mitä teet kaikelle tavaralle?
Muistoja. Ne kuuluivat isäni serkulle Francolle.
Hei. -Hei, isä.
Muutat sitten oikeasti.
Älä, rikot ne!
Istun sohvalle.
Vai vietkö tämänkin?
En, saat pitää sohvan. -Kiitos.
Yksi tyttö odottaa sinua ulkona.
Pihallako?
Kerhon yleismies toi hänet työväenluokan alueelle.
Isä. -Mene. Ei se mitään.
Olisi pitänyt kertoa.
Niin olisi.
Kun olin 13-vuotias,
aloin yhtäkkiä horjua kävellessäni.
Äiti luuli, että olin humalassa.
Hän rankaisikin minua.
Sitten syy selvisi.
En halunnut, että olet kanssani säälistä.
En olisikaan. -Monet olisivat.
Isä muutti takaisin äidin luokse ollakseen lähellä.
Saisit kenet vaan.
Tulitko pyytämään anteeksi vai jättämään minut?
Jos jätät minut, olet myöhässä.
Katso minua.
Olen miettinyt tätä paljon. Haluan olla kanssasi.
Okei.
Mikä ihmeen okei?
Ei kompromisseja.
Olen sitten armoton.
Odota tässä.
Täti!
Hätätapaus. -Sairastuiko Sara?
Ei, tarvitsen ruokaa! -Olisit sanonut.
Lopeta. Ne ovat Marialle.
Pidä kiirettä. Hän odottaa ulkona.
Äkkiä!
Isäsi näyttää ihan kerhon yleismieheltä.
Jopa minä sekoitan joskus. Hyppää kyytiin.
Minne menemme? -Ei kysymyksiä.
Olemmeko perillä?
Tämä on isäni ystävän kerho. Täältä aloitin.
Odota minua tässä.
Ernesto. Tarvitsen palveluksen. -Kerro.
Näetkö tuon tytön? -Miten voisin olla näkemättä?
Tarvitsen meille veneen.
Mitä? Liikettä nyt.
Tätini on nero.
Sinä et niinkään.
Tule.
Oletko varma?
Olet kaunis.
Missä olet ollut? -Ulkona.
Karkasit kuulemma koulusta. Mitä tapahtui?
Sara.
Tee, mitäs haluat, mutta älä katoa.
Meidän pitää tietää, missä olet.
Sara.
Olemme iloisia, että palasit.
Hei. Hyppää veteen.
Mikä häntä vaivaa? -Onkohan tästä mitään hyötyä?
Mistä? -Kuntoutuksesta, harjoituksista.
Tietysti. Ensi kuussa uimme kuin delfiinit.
Mikä hätänä, Caterina?
Caterina!
Hengitä… Hitaasti.
Hitaasti. Onko parempi?
On. -Onko?
Riittää tältä päivältä. Levätään. -Joo.
Tuolla on virtaus.
Ei välttämättä.
Saralla oli verenkiertokollapsi.
Kohtaukset voidaan estää hengityslaitteella.
Kiitos.
Nähdään huomenna.
Näkemiin. -Näkemiin.
Mitä tapahtui?
Mitäkö tapahtui?
Hän tuli myöhään eilen.
Nyt annoit hänen odottaa auringossa pari tuntia.
Miksi luulet, että varoitin?
Sara ei voi elää normaalisti. Ymmärrätkö nyt?
No niin, mennään.
Olen Saran ystävä.
Hän tarvitsee lepoa.
Miten hän voi?
Meidän pitää tehdä lisää testejä. Hän jää tänne yöksi.
Oletko valveilla? Mitä kello on?
En tiedä.
Anteeksi eilistä.
Katso, miten pelokkaalta näytät.
Näytät häneltä.
En muista häntä. -Olit liian pieni.
En minä sitä.
Ihan kuin olisin yrittänyt unohtaa äidin.
Ehkä niin sattuu vähemmän.
Kuule, Lorenzo.
Äitisi muistelu on ollut minulle tuskallista vuosia.
Hän oli rohkea kärsiessään.
Minä taas annoin raivolle vallan.
Entä nyt?
Minua onnisti, kun sain rakastaa häntä.
Et pääse kipua pakoon.
Sen kanssa pitää oppia elämään.
Saanko tämän?
Totta kai. Se on sinun.
Menehän nukkumaan.
Tervetuloa kotiin.
Hei, Barbara.
Hei.
Moi.
No?
Mitä tehdään?
Sinun jälkeesi.
Ja kerrot vasta nyt?
Inhoan sinua.
Miten meni?
En halua tietää.
Hän vei sinut katsomaan palanutta kattoa,
nyt luolaa...
Hän voi olla sarjamurhaaja.
Voi luoja.
Tiedän, että hän on ulkona.
Hän lähetti jotain kymmenen viestiä. -Stalkkerikin.
Eihän.
Mene puhumaan hänelle.
Tilani pahenee.
Äiti ei jätä minua rauhaan.
Ja minä olen aina kimpussasi.
Olet liian vinossa tuuleen nähden!
Olet omillasi.
Älä vedä överiksi.
Lorenzo!
Tulehan.
Älä ole niin takertuva.
Sara, ole kiltti. Yritän vain auttaa.
On tarpeeksi vaikeaa tulla tänne joka päivä.
Tiedän. Olen vain mukana.
Mitä voin tehdä? -Etkö luota minuun?
Tiedän, ettet halua meidän tapailevan. Rauhoitu, en pakene.
Odotan täällä.
En voi uskoa. -Ikävä kyllä se on totta.
Milloin? -Eilen aamulla.
Mitä tapahtui?
Missä Caterina on?
Hänen sydämensä petti.
Ei ole mahdollista.
Hänellähän meni hyvin.
Mitä hyötyä tästä on?
Tästä ei ole mitään hyötyä. -Se ei ole totta.
Se ei ole totta. Ei ole.
Hän oli vasta 10.
Tiedän, kulta.
Hän olisi voinut tehdä niin paljon.
Ja me teemme vielä paljon yhdessä.
Tosi paljon.
Niin teemme.
Haluatko?
Toki.
Vähän al dente.
Lorenzo.
Missä Francesco on?
Mahtavat juhlat, vai mitä?
Haen sinulle juotavaa.
Hei, Fra.
Kaverit, paras ystäväni. -Hei.
Mitä oikein teet?
En mitään. Miten niin?
Mitä olet ottanut?
Oletko kunnossa?
Voin upeasti. Älä huoli.
Miksi et tullut? Kisoihin on kymmenen päivää.
Hei, Fra!
Francesco!
Fra? Auttakaa!
Francesco!
Hän on ihan sekaisin!
Se oli todella vakavaa.
Ongelma on, että hän oli parisi.
Ymmärrätkö?
Älä huoli. Löysimme sinulle uuden purjehdusparin.
Entä Francesco?
Sovimme hänen isänsä kanssa tauosta.
Mitä järkeä tässä on ilman Francescoa?
Menenkin tästä. -Nähdään.
Lorenzo,
olemme sijoittaneet sinuun, koska olet lahjakas.
Kenen luulet maksaneen kaikki veneet ja matkat?
Ehkä et tajua, ettei päätös ole sinun.
Tajuan kyllä.
Mitä tarkoitat?
Ilman minua sinulla ei olisi varaa edes takkiin.
Ymmärrätkö?
Kauanko pitää vielä olla?
En ymmärrä.
Sinun pitäisi tykätä tästä.
Et edes mennyt kouluun tänään. -Mitä sitten?
Tiedän kyllä, miten usein olet lintsannut shoppaillaksesi Barbaran kanssa.
Tänään on äidin vuoro.
Borikselle?
Eikö? Kerrankin vähän väriä.
Oletko löytänyt mitään?
Ehkä.
Se on liian pitkä. -Näytä.
Ehkä vähän liian iso. Sovita tätä.
Tätä tässä.
Tuskin se sopii minulle.
Äiti?
Olet kaunis. Tule.
Minä menen.
Nähdään myöhemmin.
Äitisi on mahtava. -Hulluhan.
Olen ikävöinyt sinua.
"Niin minäkin sinua."
Joo, oli ikävä.
Oliko hullua kutsua hänet? -Ei se ihan normaalia ole.
Ruoka on valmista. Tässä. -Kiitos.
Kuumaa.
Olisit keksinyt jotain muuta.
Mutta se yhdistää meitä eniten.
Silitit liikaa. -Kukaan ei ole ennen valittanut.
No niin.
Näytän ihan pankkiirilta. -Näytät komealta.
No niin.
Toivota onnea.
Muista viedä Marialle kukkia. -En unohtaisi.
Aiotko syödä kaulakorun?
Kiitos. Ei olisi tarvinnut. Kovin ystävällistä.
Ne ovat itse asiassa Saralle. -Tietysti.
Kiitos.
Anna tänne. -Kiitos.
Terve, Lorenzo! -Hei.
Ihania. Laitetaanko ne maljakkoon?
Laitetaan.
Ja nyt loppuhuipennus.
Oikein rasvaisia, kuten tykkäätte.
Nostetaan malja.
Vedetään lärvit.
Vihdoinkin.
Odota hetki.
Nyt voit kääntyä.
Se on vain yöksi.
Sattuuko se?
Pelottaako tämä?
En osannut kuvitella sinua pöydässä vanhempieni kanssa.
Ja sitten...
Ja sitten mitä?
Sitten,
mitä muuta voisimmekaan tehdä yhdessä?
Haluaisin häipyä.
Ja sitten?
Ja sitten -
haluaisin herätä joka aamu -
viereltäsi.
Ja sitten?
Sara?
Mitä?
Ja sitten?
Lahden regatta.
Löysin kerhon, johon voimme liittyä.
Olet käynytkin siellä. Isäni ystävän kerho.
Lorenzo, minä…
Olen ruosteessa. En voi…
Mieti sitä.
Mietitään sitä.
Sitten nämä täällä. Ovat myynnissä.
En ole kiinnostunut lasereista. Sanoit, että sinulla on 29er.
Niin on. Tuolla.
Mennään. -Tulkaa, niin näytän.
Tässä.
Se kuului jäsenelle.
Hän osti sen tyttärilleen.
Se ei ole ollut vesillä viiteen vuoteen.
Täällä on vähän naarmuja. -Se osui kivikkoon.
Mitä sanot?
Se ei ole kamalassa kunnossa.
Olen korjannut pahempaakin.
Onko Sara jo päättänyt?
Hän miettii vielä.
Kuulostaa ihan hullulta.
Neljä vuotta sitten unelmoit olympialaisista.
Et voi pelätä Kahden lahden regattaa.
Se on yksi lahti vain.
Siltikin pelottaa.
Pelkään, etten kestä sitä.
Se ei ole hyvä ajatus. -Antaa lääkärin puhua.
Kehon altistaminen sellaiselle ponnistukselle -
vie veronsa.
Voin silti kirjoittaa sinulle todistuksen.
Sano nyt jotain!
Lääkäri sanoi kirjoittavansa todistuksen.
Mitä sitten? -Isä, olen varma siitä.
Kertoisitko seurauksista?
Saran tauti on väistämättä rappeuttava.
Kisaaminen voi nopeuttaa sen etenemistä.
Kuulitko?
Mitä pitäisi tehdä?
Lukitsenko itseni kotiin?
Ja odotan mitä?
Sara…
Synnyit tässä sairaalassa.
Olisinpa jäänyt Palermoon.
Meillä oli hauskaa, kun olit vauva.
Olisin pystynyt parempaan.
Teit minut ihan onnelliseksi.
Muistatko... -Mitä?
Jäätelöt isoäitiä lähellä.
Pistaasia ja stracciatellaa. Pidit siitä.
Tai kun pakotit minut ajamaan pyörällä,
koska pelkäsin kaatua.
Tai kun purjehdimme.
Ilman sinua en olisi koskaan löytänyt intohimoani.
Niin no.
Ehkä en olisi tavannut Lorenzoa.
Sanot niin vain, jotta allekirjoittaisin todistuksen.
Tunnen sinut.
Ehkä.
Mutta isä, hän on rakkauteni.
Ensirakkauteni.
Haluan muistaa hänet, kun asiat vaikeutuvat.
Niin, Sara.
Ei, peitä kunnolla. Se on yllätys.
Selvä.
Tulevatko he varmasti? -Riittää, isä.
Tuolla.
Heippa.
Varovasti.
Onnea matkaan.
Hei.
FAVIGNANAN SAARI
Ensimmäinen purjehduskisa on ohi.
Kisa alkaa hetken päästä.
Hei, kuulkaa.
Haluatteko nähdä delfiinin?
Minkä delfiinin? -Tulkaa.
Yllätys.
Hei. -Hei.
Nähdään kerholla.
En malta odottaa.
Uusi joukkue kerholla…
Sara, mikä hätänä?
Ei mikään. -Vai ei mikään.
Kerro nyt.
Mikä on?
Huominen pelottaa.
Mitä oikein pelkäät?
En halua olla taakka.
Et olekaan. Harjoitukset sujuivat hyvin.
Haluan yrittää täysillä.
Väsyttää jo nyt.
Olemme tässä yhdessä.
Olet kanssani. Se on parasta, mitä minulle voisi tapahtua.
Mennäänkö syömään?
Äiti!
Sara.
Tein tämän tasapainosi tueksi. Tässä.
Kiitos.
Estää nojailun, mutta ainakaan et päädy mereen.
Miten menee?
Kisaajat on kutsuttu vesille.
Kuuletko tuulen?
Näetkö muut veneet? -Sara.
Rauhoitu.
Hengitä.
Onko kaikki hyvin?
Käännytäänkö? -Selvä.
Kolme, kaksi, yksi, nyt!
Menemme liian hitaasti.
Vauhtimme kasvaa!
Varovasti!
Katso genaakkeria.
Se on jumissa. Yritän vapauttaa sen.
Kiristä purjeet.
Saamme heidät kiinni.
Olemme liki, kolmannella sijalla.
Olemme lähellä.
Varovasti!
Tule takaisin. -Älä huoli.
Sara!
Siinä sinä olet!
Halusin voittaa heidät.
Mutta mokasit käännöksessä.
Kaikki hyvin, höpsö?
On.
He olivat lähellä pronssia. -Kuulin.
Uskomatonta. -Niin.
Melkein kolmansia. Eikö ole uskomatonta?
Uskomatonta toden totta.
He tulevat.
Mitä sinulle kävi?
Hei.
Tule nyt ulos. -Kaikki hyvin?
Tässä on isäni.
Hei. -Hauska tavata. Boris.
Hei. -Kiitos.
Rauhoitutaanpa vähän.
Ihan vähän vain?
Väsyttääkö?
Olemme pian perillä.
KUUKAUSIA MYÖHEMMIN
Valmista. Menen nyt. -Heippa.
Tekstitys: Tiina Valjanen