Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- NETFLIX מציגה -‬
‫טוב, אני רוצה שהאש תהיה שם, בצד השני.‬
‫קדימה!‬
‫קדימה, בואו לים.‬
‫יש לנו פה בירות, חבר'ה.‬
‫של מי הכובע הזה?‬ ‫-שלי.‬
‫איזה טיפש.‬
‫אז קח אותו!‬ ‫-תודה.‬
‫מי רוצה בירה?‬ ‫-תזדרז, אחי.‬
‫תראה אותם. תסתכל!‬ ‫-רוץ!‬
‫מה הם עושים שם? היי!‬
‫זה מדהים.‬
‫היי!‬
‫מצטער.‬
‫תעזבי את זה. הבטחת.‬ ‫-מה אם הוא שלח לי הודעה?‬
‫הוא שלח הודעה?‬ ‫-לא.‬
‫אוקיי.‬
‫מישהו רוצה לקפוץ מעל האש?‬
‫קדימה, לורנצו!‬
‫-קפוץ!‬
‫קפוץ!‬
‫מפגן גבריות קלאסי.‬
‫נו, קדימה!‬ ‫-לא!‬
‫עם תוצאות די מאכזבות.‬
‫מן הסתם.‬
‫אוי, שתוק.‬
‫חכה רגע.‬
‫מה היא עושה, קופצת?‬
‫אולה!‬
‫יפה!‬
‫מישהי קפצה!‬
‫- האי פאביננה -‬
‫הגיע הזמן.‬
‫קדימה, להתעורר!‬
‫תפסיק, אני עייפה.‬ ‫-מה זה הבלגן הזה?‬
‫אתן לא יודעות איך לשמור על מקום נקי?‬ ‫-אתה לא יודע איך לדפוק?‬
‫לכו לחוף לשיעור תיאוריה, בנות.‬
‫אבל השעה שבע.‬ ‫-השעון המעורר לא כוון לשמונה?‬
‫נהניתן אתמול בלילה, אה?‬
‫תכניסו את כל הטלפונים הניידים שלכן לכאן.‬ ‫קדימה, מהר!‬
‫איפה הנעליים שלי?‬
‫גם אתם יכולים לקום, בנים!‬ ‫-בנות.‬
‫אתן כאלה כלבות.‬
‫קדימה, בואו נזוז.‬ ‫-בואו, בנות.‬
‫את מחליפה בגדים פה?‬ ‫-כן.‬
‫אחכה בחוץ.‬
‫מה הוא מנסה לעשות?‬
‫- רוח מדומה, רוח אמיתית, רוח פנים -‬
‫רוח אמיתית.‬
‫ואו.‬
‫מיניתי את פרנצ'סקו ולורנצו‬ ‫להיות העוזרים שלי במחנה הזה.‬
‫הם יעזרו לנו עם החלקים הטכניים‬ ‫והתיאורטיים. בבקשה.‬
‫דיברנו על רוח אמיתית.‬
‫עכשיו אראה לכם שלושה כיוונים אפשריים.‬ ‫-עוזר, אה?‬
‫הצד הגלוי לרוח.‬
‫רוח צד.‬
‫ובמורד הרוח.‬
‫ובמורד הרוח, תודה.‬
‫הרוח האמיתית היא סכום הווקטורים‬ ‫של רוח מדומה ורוח פנים.‬
‫האמת היא שזה לא נכון.‬ ‫-סליחה, מה אמרת?‬
‫קומי.‬
‫אל תתביישי. קדימה.‬
‫לא, זה פשוט…‬
‫רוח מדומה היא סכום הווקטורים‬ ‫של רוח אמיתית ורוח פנים.‬
‫נכון.‬ ‫-נכון.‬
‫הערה מצוינת, תודה.‬
‫קדימה, חבר'ה, בואו ניצור מעגל.‬ ‫מצוין, אתם מעולים!‬
‫עכשיו תחליפו צדדים. עבודה טובה.‬
‫רוח מדומה?‬ ‫-אידיוט.‬
‫עכשיו תעשי לולאה.‬
‫עבודה טובה. מצוין.‬
‫תעבירי את החבל מתחת לזה.‬ ‫תכניסי אותו. אוקיי.‬
‫זה הולך למרכז. ולמשוך.‬
‫כן, אני זוכרת.‬
‫תני לי לעזור לך.‬
‫שבויה!‬ ‫-נו, באמת.‬
‫את לא עושה את זה נכון.‬ ‫-מה קורה?‬
‫אלה אגטה ומאוריליו.‬
‫הם מייצגים את הפדרציה‬ ‫שמארגנת את רגאטת המפרץ.‬
‫בבקשה, חברים, התחרות הזאת חשובה לאלוף.‬
‫אפשר לומר שיש לי צוות מושלם השנה.‬
‫תיזהרו, חבר'ה!‬
‫מישהו יכול לבוא ולמשוך בצד הזה?‬
‫את חושבת שהוא התקשר?‬
‫אל תחשבי על זה, ברברה.‬ ‫-אני בטוחה שהוא עדיין אוהב אותי.‬
‫תאהב אותי, ג'וזפה!‬
‫אבל נפרדתם לפני שלושה חודשים.‬
‫שלושה חודשים?‬
‫אפשר?‬
‫בטח.‬
‫בסדר, הבנתי. איפה המתוקים?‬ ‫-אין מתוקים.‬
‫איזה יופי.‬
‫הייתי פה.‬
‫רק באתי לבדוק מה איתך.‬
‫תודה.‬ ‫-כולם במיטות תוך חמש דקות, חבר'ה, בסדר?‬
‫מריו התרגז היום.‬
‫לדעתו, פרנצ'סקו ואני לא רציניים מספיק.‬
‫מתי התחלת להגיע לפה?‬ ‫-לפני ארבעה קיצים.‬
‫תמיד הייתי מסייע.‬ ‫זאת השנה הראשונה שלי בתור עוזר.‬
‫זה פסטיבל סוף הקיץ של העיירה.‬
‫יפה, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫למה את צוחקת?‬
‫אתה נראה כמו רמזור.‬
‫מה קורה בפסטיבל?‬
‫אני לא יודע. אסור לנו לצאת מהמחנה.‬
‫ארבע שנים, ואף פעם לא בדקת את זה?‬
‫לא.‬ ‫-חבל.‬
‫כולם להיכנס, קדימה.‬
‫אף פעם לא ראיתם זיקוקים?‬ ‫-בואי אחריי.‬
‫עכשיו אני מאמינה שמעולם לא היית פה.‬
‫אולי הוא מכיר את הדרך.‬
‫הם מהממים.‬
‫אלוהים!‬
‫"הם מהממים."‬
‫אולי לא כדאי.‬
‫בואי נשאל בכל מקרה.‬
‫שלום.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫אתה יודע איפה פסטיבל העיירה?‬
‫בצד השני של האי.‬
‫היי, אל תצחקי.‬
‫אני לא צוחקת עליהם.‬
‫אני פשוט שמחה.‬
‫פסטיבל סוף הקיץ הזה נהדר.‬
‫זו בכל זאת מסיבה.‬
‫רוצה גם לרקוד?‬
‫לא.‬
‫את יכולה לקפוץ מעל האש מול כולם,‬ ‫אבל אין לך מספיק אומץ לרקוד?‬
‫תעקבי אחריי.‬
‫אולי את צריכה שיר איטי יותר?‬
‫בואי נהיה רציניים.‬ ‫-היי, בוא נהיה רציניים.‬
‫תודה על הערב.‬
‫שימו לב.‬
‫היום נתקדם לקצה המרוחק ביותר של האי‬ ‫כדי להתאמן על מה שלמדנו.‬
‫לורנצו, אתה שט איתי.‬
‫פרנצ'סקו, קח את הדוגית השנייה.‬ ‫קדימה, במרץ.‬
‫אני יודע, קשה לשוט כשאין הרבה רוח.‬
‫זהירות, אל תתקרבו זה לזה יותר מדי.‬
‫תשמרו על יותר רווחים.‬ ‫-הם לא ישמעו אותך ככה.‬
‫אתה צריך לצעוק.‬ ‫-חבר'ה! תישארו במעגל!‬
‫מרקו, אתה מגיע מוקדם מדי. בחייך!‬
‫קדימה, חבר'ה. תמשיכו ככה!‬ ‫תמשיך, קרלטו. בדיוק, יפה מאוד.‬
‫שרה!‬
‫את בסדר?‬ ‫-תישענו לפנים, אתם תפתחו מהירות. קדימה.‬
‫אני לא רואה אתכם, חבר'ה.‬ ‫אמרתי לכם להפנות קצת את הדוגית.‬
‫מאמן!‬
‫שרה!‬
‫תאחזי בסירה. יופי.‬
‫היא לא יכולה. לך להוציא אותה.‬ ‫-ברור שהיא יכולה.‬
‫היא צריכה לצאת מהמים בעצמה. תגיד לה.‬
‫קדימה, שרה!‬
‫אנחנו צריכים לצאת מהמים בעצמנו.‬
‫בוא נוציא אותה.‬
‫תישארי רגועה!‬
‫תני לי את היד שלך. קדימה.‬
‫בואי.‬
‫תעלי.‬ ‫-בואי.‬
‫זהו, עשית את זה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫חכי רגע.‬
‫הכול נמס.‬
‫את בטוחה שאת מרגישה יותר טוב?‬ ‫-כן, אמרתי לך. זה כלום.‬
‫מצאתי מתוקים.‬
‫אני מצטער על מה שקרה.‬
‫לא קרה כלום.‬
‫ניסיתי לפעול על פי ההוראות.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫רגע.‬
‫תשאיר את המתוקים.‬
‫חבר'ה.‬
‫הטלפונים שלכם.‬
‫לאט לאט, תירגעו.‬
‫אל תתרחקו יותר מדי, חברים.‬ ‫המעבורת תגיע בקרוב.‬
‫טוב, הוא ידע שאני עסוקה.‬
‫הפרידות האלה נוראיות.‬
‫בלתי נסבלות.‬
‫רוצה?‬
‫אני אוותר, תודה.‬
‫גם הוא בלתי נסבל.‬
‫אפשר לבקש ממך משהו?‬
‫בטח.‬ ‫-אל תספרי לאימא שלי על הרגל שלי.‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫- פלרמו -‬
‫זה הפריט האחרון.‬
‫אקח את זה למחסן.‬ ‫-אוקיי. אני הולך לאבא שלי.‬
‫להתראות מחר.‬ ‫-ביי.‬
‫אתה מכה בסירות האלה בגרזן?‬ ‫תראה באיזה מצב נמצא החרטום.‬
‫ראיתי. מה אנחנו אמורים לעשות,‬ ‫להשאיר אותה להירקב פה?‬
‫אני לא יכול לחולל ניסים, מריו.‬
‫אילו ניסים?‬ ‫אתה רק צריך לעשות את העבודה שלך. ניסים…‬
‫מחר יש אימון, בסדר? תישאר מרוכז, בבקשה.‬
‫הבן היפה שלי. איך היה?‬ ‫-בסדר, תודה.‬
‫מבחינתי אפשר ללכת עכשיו.‬
‫- הגעתי הביתה בריא ושלם -‬
‫- מישהי נפצעה קשה יותר ממך -‬
‫הינה הילדה היקרה שלי.‬ ‫-אימא.‬
‫אז איך הלך?‬
‫את עדיין מצליחה עם הסירות?‬
‫היה כיף.‬ ‫-אני שמחה לשמוע. את כבר אוכלת?‬
‫היי, מה את עושה?‬ ‫-הכנתי מלא מזה.‬
‫בדיוק. לכי קחי צלחת משלך.‬ ‫-הבאתי מתוקים.‬
‫הינה זה. הבאתי לך את הקאסאטלה שאת אוהבת.‬
‫לאן את הולכת? להביא לעצמך עוד?‬ ‫-לא. אני הולכת למועדון, להתמסטל.‬
‫אז אני אלך איתך.‬ ‫-זה יעשה לך טוב.‬
‫שרה?‬
‫הכול בסדר.‬
‫שרה, מה קורה?‬
‫שום דבר. פשוט הפלתי את הצלחת.‬
‫מה קרה?‬
‫מותק, מה יש? מה קרה?‬
‫התכווצות. אני לא יכולה לקום.‬ ‫-תמתחי את הרגל.‬
‫זה לא סיפור גדול.‬
‫למה את מבזבזת כסף?‬ ‫-אתה מתנהג כאילו זה הכסף שלך!‬
‫מה חסר לך כאן?‬ ‫-החלטתי.‬
‫היא החליטה.‬
‫כבר הייתי בסוכנות.‬
‫בוקר טוב.‬ ‫-האיש הקטן שלי.‬
‫איך היה? תוריד את הידיים! זה בשביל השכנים.‬
‫מה קורה?‬ ‫-הגברת רוצה לעזוב.‬
‫את רוצה לעזוב? לאן?‬ ‫-אני רוצה למצוא דירה בקרבת מקום.‬
‫גרתי פה כל חיי. אתה כבר גבר. ואתה…‬
‫לא חשוב. בגילי, יש לי זכות לקצת אינטימיות.‬
‫אינטימיות.‬ ‫-כן.‬
‫בשביל מה את צריכה אינטימיות?‬ ‫-למה אני עדיין מדברת איתו בכלל?‬
‫תקשיב, יש לי כמה מטלות לבצע מחר.‬
‫אין בעיה. יש לי אימון מחר אחה"צ.‬ ‫-כן.‬
‫גברת מריה…‬
‫מה אתה עושה? הקפה שלך!‬
‫לורנצו…‬
‫אתה רוצה קפה?‬
‫אינטימיות.‬
‫למה לעזאזל החלטתי לעזוב את בעלי?‬
‫הוא עזב אותך!‬
‫רדי למטה.‬
‫עכשיו עד הסוף.‬
‫טוב, את יכולה לרדת.‬
‫עכשיו אני מכופפת אותה. כואב לך?‬ ‫-קצת.‬
‫פתוח.‬
‫שלום.‬
‫את יכולה להתלבש.‬
‫שלום. ברוך הבא.‬ ‫-תודה.‬
‫עליתי על הטיסה הראשונה שמצאתי.‬ ‫-אבא.‬
‫היי.‬
‫לצערי, שלוש שנים לאחר האבחון הראשון,‬ ‫ניוון השרירים של שרה נכנס לשלב חדש.‬
‫כידוע לכם,‬ ‫אין לכך תרופה המביאה לריפוי מלא.‬
‫חווית מקרים דומים לפני אתמול?‬
‫הייתה לי התכווצות במהלך שיעור שיט.‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫השרירים שלה נחלשים בכל הגוף.‬
‫שרה, נעשה כל שביכולתנו‬ ‫כדי להאט את תהליך ההתנוונות.‬
‫שנלך לאכול גלידה, שרה?‬
‫כן, בואו נלך לאכול גלידה.‬
‫אני חושבת שאני מעדיפה להיות לבד.‬
‫למה? אבא שלך הרגע הגיע.‬ ‫-זה בסדר, תעזבי אותה.‬
‫אלך למלון. יש לי כמה דברים לעשות.‬
‫ניפגש הערב, ברוגע. ביי.‬
‫ביי.‬
‫זה בטווח הזמן שאותו הרופאים צפו.‬
‫ייתכן שלא אצליח ללכת בקרוב.‬
‫חכי. אל תקפצי למסקנות.‬
‫אני מצטערת.‬
‫ניפגש הערב עם החבר'ה משיעורי השיט, בסדר?‬
‫לורנצו יהיה שם.‬
‫מה הטעם?‬
‫אולי אצטרך להיות בכיסא גלגלים.‬
‫את מושפעת ממני יותר מדי.‬
‫החלפתי את המוט. זה הרבה יותר טוב.‬
‫תודה, אבא.‬
‫הוד מעלתו מוכן.‬
‫נשאר חודש עד הרגאטה‬ ‫ואתה מאחר בשעה. תיכנס למים.‬
‫איזה קוץ בתחת.‬
‫כן, אבל הפעם הוא צודק.‬
‫תיזהרו, חבר'ה!‬
‫תעשו את זה מבפנים.‬
‫מי המורה החדשה שלך למתמטיקה?‬
‫האישה הגבוהה והרזה.‬
‫אני עם סוסו. היא בלתי נסבלת, באמת.‬
‫איך הייתה המסיבה אתמול?‬
‫לא נשארתי הרבה זמן.‬ ‫-ו…?‬
‫שום דבר מיוחד.‬ ‫-שרה?‬
‫אז?‬
‫איך היה היום הראשון שלך ללימודים?‬ ‫-טוב.‬
‫מה אתה עושה פה?‬ ‫-מה את חושבת?‬
‫שלחתי לך הודעה.‬
‫ראיתי. אני מצטערת, אבל…‬ ‫-שרה.‬
‫אימא שלי.‬
‫אני כאן.‬ ‫-אני באה!‬
‫סליחה, אני צריכה ללכת.‬
‫אנחנו צריכות לדבר.‬ ‫-נדבר אחר כך.‬
‫אם תעני לי.‬
‫איך הלך?‬ ‫-טוב.‬
‫אתה יכול לזוז, בבקשה? תראו את זה.‬
‫רק רגע.‬
‫הלו?‬
‫כן?‬
‫הטלפון שלי במכונית שלך.‬
‫כן, הבנתי את זה.‬ ‫-הוא בטח החליק לי מהיד.‬
‫ירקות, המבורגרים…‬
‫דברים ממש בריאים.‬
‫יאמי, המבורגר טופו. מקסים, באמת.‬
‫אני לא מתלוננת, אבל…‬
‫סיימתם, ילדים?‬ ‫-את לא יכולה לצפות שזה יהיה…‬
‫קדימה.‬
‫בואו ננסה את המעדן הטבעוני הזה.‬ ‫תשמחי את אבא שלך.‬
‫תאכלי את המבורגר הטופו שלך.‬
‫תקשיבי, שרה.‬
‫אימא שלך ואני דיברנו.‬
‫חשבנו ש… טוב, רצינו להציע…‬
‫אבא יכול לעבור לגור איתנו.‬
‫מה דעתך? רק לזמן מה.‬
‫לזמן מה…‬ ‫-זה יהיה זמני.‬
‫כן.‬
‫אני יכול לבקש לעבוד מרחוק.‬
‫רק לזמן שייקח להתמודד עם…‬
‫המכשול הזה.‬
‫זאת אומרת שזה באמת רציני?‬
‫לא.‬ ‫-על מה את מדברת, "רציני"? זה רק רעיון.‬
‫לא? רק אם זה בסדר מבחינתך, שרה.‬
‫להיות יחד.‬
‫שיהיה. נוכל להיות יחד מחר.‬
‫שלום.‬
‫בבקשה החזירי לי כל פריט אבוד.‬
‫תודה.‬
‫בבקשה, בואי מכאן.‬
‫זה יפהפה.‬
‫זה ממש יפהפה.‬
‫זה המקום המיוחד שלי.‬ ‫מעולם לא הבאתי לכאן אף אחד.‬
‫כן, אם אתה אומר.‬
‫את לא מאמינה לי?‬
‫את אגוז קשה לפיצוח.‬
‫אימא שלי נהגה להביא אותי לפה.‬
‫אתה קצת גדול מכדי לבוא איתה עכשיו.‬
‫אימא שלי מתה.‬
‫אני מצטערת, לא…‬ ‫-לא, אני מצטער. הרסתי את הרגע.‬
‫למה? האמת היא שאני מודה לך שאמרת לי.‬
‫תעצמי עיניים.‬
‫מה?‬ ‫-קדימה, תעצמי את העיניים.‬
‫קדימה.‬
‫תסמכי עליי.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫רק עוד קצת.‬
‫אוקיי.‬
‫למטה.‬
‫תשכבי.‬
‫קדימה.‬
‫תפקחי אותן.‬
‫זה מדהים.‬
‫רוצה להתחיל שוב?‬
‫תודה.‬
‫תודה לך.‬
‫וגם,‬
‫הוא מתוק, הוא כל כך טוב לב.‬
‫עוד מחמאה אחת ואני הולכת.‬
‫אל תקנאי.‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫-כלום, סליחה.‬
‫אני אפגוש אותו שוב מאוחר יותר.‬ ‫-מה, היום?‬
‫כן.‬ ‫-תני לו לרדוף אחרייך קצת.‬
‫אחרי מה שהוא סיפר לי, לא נראה לי שצריך.‬
‫שרה, תזכרי: הוא בכל זאת בחור.‬
‫את חייבת לגרום לו לסבול, לא משנה מה.‬ ‫ככה זה עובד.‬
‫תקשיבי,‬
‫בבקשה אל תכעסי.‬
‫אבל אמרת לו?‬
‫עוד לא סיפרתי לו.‬
‫את חייבת לספר לו!‬
‫אני כל כך מאושרת איתו.‬ ‫אני לא רוצה לאבד אותו.‬
‫את אומרת את זה עכשיו. אבל מה אחר כך?‬ ‫-מה?‬
‫אני מספרת לג'וזפה הכול.‬ ‫-רק חבל שהוא לא עונה לך כבר שלושה חודשים.‬
‫שרה.‬
‫זה היה מיותר.‬
‫את זאת שתמיד מציקה לי.‬
‫אין לי שום קשר למחלה שלך.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אל תתערבי.‬
‫הינה היא.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫תראי איפה אני נמצא.‬
‫את רואה כמה הים יפה?‬ ‫אני מתאמן וחושב עלייך.‬
‫ממש קשה היום. הרוח חזקה נורא.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫לבית החולים.‬
‫תוצאות הבדיקה הגיעו.‬
‫והרופאה החליטה לרשום אותך לתוכנית שיקום.‬
‫אבל אני מרגישה מצוין.‬ ‫-תראי, זה רק כמה תרגילים.‬
‫כדי להאט את המחלה. יהיה לך טוב לעשות אותם.‬ ‫-כן, יהיה לך טוב.‬
‫סליחה, כמה זמן אתם כבר יודעים?‬
‫לא הרבה.‬ ‫-כן.‬
‫אה, "לא הרבה".‬ ‫-כן.‬
‫הבאנו לך נעלי ספורט ודברים.‬ ‫אימא שלך הגיעה מוכנה.‬
‫יש שם גם בריכה.‬ ‫-כן.‬
‫אל תדאגו. אעשה את זה.‬
‫קדימה, בואו נלך.‬ ‫-לא, אלך לבד.‬
‫זאת דורי.‬ ‫-היי.‬
‫היא הכי חדשה. קיבלתי אותה כשנפלתי במדרגות.‬ ‫אוי, שכחתי.‬
‫זאת דיווה, היא הייתה אחת מהראשונות.‬
‫אני צריך ללבוש בגדים גדולים בשלוש מידות‬ ‫כדי להסתיר את זה.‬
‫שכמה אחת למעלה, אחת למטה.‬ ‫-נהדר.‬
‫ואת?‬
‫מה?‬
‫אין לי שום דבר מדהים להראות.‬
‫נסי להישען על כף הרגל שכאבה לך.‬
‫קחי נשימה עמוקה.‬
‫תשמרי על הקצב. זה הבסיס.‬
‫תראי איך היא עושה את זה.‬
‫נשימה עמוקה ואיטית…‬
‫תמשיכי.‬
‫אני לא מסוגלת. זה כואב.‬
‫אל תדאגי. זה נורמאלי שהשריר מתעייף.‬
‫קבלו את המאמן שלכם, נאני סנפיליפו.‬
‫תראו את הקשישים האלה.‬
‫בחייך, כמעט תורנו.‬
‫…בקטגוריה 470, ריצ'י ודאנזי. מחיאות כפיים.‬
‫חבר'ה, הם התחילו.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫לכו לשטוף פנים, בבקשה.‬
‫נותני החסות הגיעו.‬
‫והינה מגיע הצווות הבא שלנו,‬ ‫צעירי הטווני-ניינר.‬
‫פרנצ'סקו לומברדו ולורנצו ג'ארדיני‬ ‫מייצגים את המועדון היום.‬
‫מחיאות כפיים.‬
‫הינה הם, הכוכבים העולים שמאמן האלוף שלנו.‬
‫כל הכבוד, מריו.‬ ‫-הבן שלך הוא הכוכב.‬
‫זו תהיה רגאטת המפרץ הראשונה של שניהם.‬
‫התעכבתי. חיכית הרבה זמן?‬ ‫-איזה אלגנטי אתה.‬
‫זו רק חולצה.‬
‫על חשבון הבית.‬
‫לורנצו, אני חוזר לעבודה. תחזור מאוחר הערב?‬
‫לא, אל תדאג.‬
‫להתראות.‬
‫זה לגבי הקטנוע שלי.‬ ‫הוא התיקונאי של המועדון.‬
‫היו שם היום חברים ונותני חסות.‬
‫הלחץ רב כשיש מרוצים ביתיים.‬
‫לפני גיל 14 גם אני השתתפתי ברגאטות.‬
‫באמת?‬ ‫-אפילו הגעתי למקום השני באליפות הלאומית.‬
‫מקום שני באליפות הלאומית? ואו. כל הכבוד.‬
‫אבל אני זכיתי בשלושה.‬
‫אז למה הפסקת?‬
‫כי לא היה לי מספיק זמן‬ ‫לבית הספר או לחברים.‬
‫שיט תמיד יישאר אהבתי הגדולה ביותר,‬ ‫אבל בלי תחרויות.‬
‫בלי תחרויות? אבל מרוצים זה הדבר הכי חשוב.‬
‫מה עם האדרנלין שיש לפני מרוץ?‬
‫אתה מתכוון ללחץ?‬ ‫-לא.‬
‫תסתובבי.‬
‫תדמייני שאת במצוף הפתיחה.‬
‫את שומעת את הרוח?‬ ‫-לא.‬
‫ועכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫ומה את יכולה לראות סביבך? מה את רואה?‬
‫מה יש לראות? שני אנשים משחקים,‬ ‫מישהו משתזף…‬
‫מה יש לראות?‬ ‫-את לא רואה את הסירות האחרות?‬
‫והקהל מריע: "שרה!"‬
‫עוברת עוד שנייה אחת, ואז…‬
‫בום! יריית הפתיחה.‬
‫"והם יוצאים לדרך!‬
‫זהו קרב עד הסוף המר על התוצאה הסופית!‬
‫הינה הם באים ראשונים!" אנחנו ראשונים!‬
‫ניצחנו.‬ ‫-ניצחנו!‬
‫כואב לך?‬ ‫-לא, זה כלום.‬
‫זה רק נקע.‬
‫סליחה, זו אשמתי. רוצה לשבת?‬ ‫-לא.‬
‫שבי.‬
‫איפה כואב לך?‬
‫יש אנשים מסביב.‬ ‫-כן, סליחה. את צודקת.‬
‫לא הולך לי היום.‬
‫את רוצה לחזור?‬
‫חכה רגע.‬
‫אתה צריך לדחוף‬
‫ואז למשוך, ככה.‬ ‫-טריק טוב.‬
‫הספה הזאת בטח בת עשר שנים לפחות.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫זה תמיד איתי.‬
‫נשים את זה כאן, תראי.‬
‫מול הגביע שלך.‬
‫בעצם, לא. פה.‬
‫מה דעתך?‬ ‫-בוריס.‬
‫מוכן.‬
‫זה שלך, לא?‬ ‫-כן.‬
‫זה היה על שולחן הכתיבה שלי.‬ ‫-סליחה.‬
‫תתארגני, שרה.‬ ‫אנחנו צריכים לנסוע לבית החולים.‬
‫גם בשבת?‬ ‫-כן, גם בשבת. תמהרי.‬
‫קחי שאיפה עמוקה.‬
‫תנשפי.‬
‫תשאפי. תנשפי מהפה.‬
‫שוב הייתה לי בעיה.‬
‫הפעם קצת יותר גבוה במעלה הרגל.‬
‫הייתי עם חבר.‬
‫לא היה לי אומץ לספר לו את האמת.‬
‫אז זו בעיה מסוג אחר.‬
‫אם הוא חבר,‬
‫הוא יקבל אותך כמו שאת.‬
‫תנשפי דרך הפה ותדחפי.‬
‫תדחפי.‬
‫כן.‬
‫…בתקווה שזה מאט את תהליך המחלה.‬
‫מאט?‬ ‫-מאט, כן.‬
‫שרה?‬
‫מה עשיתם?‬
‫הוא היה למטה. הזמנו אותו לעלות, כי…‬
‫סוזנה.‬
‫הוא חיכה לך.‬
‫לורנצו, חכה.‬
‫רציתי לספר לך.‬
‫הייתם חייבים לעשות את זה?‬
‫כמה עצוב.‬
‫שרה, חכי…‬
‫קורסו אוליבצה…‬
‫חזרת מוקדם! עכשיו אתה יכול לעזור לי…‬
‫היי.‬
‫לורנצו.‬
‫כל הכבוד. זה עוזר לאימונים שלך, נכון?‬
‫כאילו שזו הפעם הראשונה.‬
‫תן לי. אתה אפילו לא יודע איך להדליק אותה.‬
‫איך קוראים לה?‬
‫שרה.‬ ‫-ומה היא עשתה?‬
‫שום דבר, דודה.‬
‫אז מה הבעיה?‬
‫זו הפעם הראשונה שאני באמת מחבב מישהי.‬ ‫-אז?‬
‫היא תהיה בכיסא גלגלים תוך כמה חודשים.‬
‫התחתנתי עם מישהו בריא כמו שור.‬ ‫תוך שישה חודשים הוא התחיל לבגוד בי.‬
‫הייתי מכניסה את המנוול הזה‬ ‫לכיסא גלגלים בעצמי.‬
‫אבא לא התגבר על המחלה של אימא.‬
‫אבא שלך תמיד היה כזה. הוא נולד בדיכאון.‬
‫זו הייתה תקופה קשה, זה נכון,‬
‫אבל זו הייתה הבחירה שלו להישאר לבד.‬
‫למרות שהיו לו כמה מעריצות.‬
‫לאבא?‬ ‫-כן.‬
‫מי?‬
‫מריה.‬
‫את מתכוונת למריה מהשוק?‬ ‫-כן.‬
‫אבל היא זקנה.‬
‫תמיד היה לו מזג רע.‬
‫אבל מעולם לא ראיתי מישהו אוהב מישהי‬
‫כמו שאבא שלך אהב את אימא שלך.‬
‫זה מקסים ככה.‬
‫אני מפחד.‬
‫מי לא היה מפחד?‬
‫הצילו!‬
‫אימא!‬
‫קדימה, תנסי.‬
‫בואי ננסה.‬
‫חזק.‬
‫מצאת משהו?‬
‫כן, היא בגודל 50 מ"ר‬ ‫ובמרחק של רק כמה דקות מפה.‬
‫מה תעשי עם כל הדברים האלה?‬
‫אלה זיכרונות.‬ ‫זה היה שייך לבן דוד של אבא שלי, פרנקו.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, אבא.‬
‫אז את באמת עוברת.‬
‫עצור, אתה תשבור אותם!‬
‫אני רוצה לשבת על הספה.‬
‫או שגם אותה את לוקחת?‬
‫לא, את הספה אתה יכול להשאיר לעצמך.‬ ‫-תודה.‬
‫יש ילדה שמחכה לך בחוץ.‬
‫איפה, בחצר?‬
‫התיקונאי של המועדון‬ ‫לקח אותה לרובע של מעמד הפועלים.‬
‫אבא…‬ ‫-לך. אל תדאג.‬
‫הייתי צריכה לספר לך מייד.‬ ‫-גם אני חושב ככה.‬
‫כשהייתי בת 13,‬
‫יום אחד, התחלתי להתנדנד בזמן שהלכתי.‬
‫אימא שלי חשבה שאני שיכורה.‬
‫היא אפילו הענישה אותי על זה.‬
‫אבל אחר כך גילינו את הסיבה.‬
‫לא רציתי שתהיה איתי מתוך רחמים.‬
‫בחיים לא הייתי עושה את זה.‬ ‫-הרבה אנשים עושים את זה.‬
‫אבא שלי חזר לגור עם אימא שלי‬ ‫רק כדי להיות קרוב אליי.‬
‫אבל אתה יכול להשיג כל בחורה שתרצה, לא?‬
‫רגע, באת להתנצל או לזרוק אותי?‬
‫כי אם זה היה כדי לזרוק אותי, איחרת.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫חשבתי על זה הרבה. אני רוצה להיות איתך.‬
‫אוקיי.‬ ‫-מה זאת אומרת "אוקיי"?‬
‫אבל בלי פשרות.‬
‫אני אהיה חסר רחמים.‬
‫חכי לי כאן.‬
‫דודה.‬
‫זה מקרה חירום.‬ ‫-מה קרה? רע לה?‬
‫לא, אני צריך משהו לאכול.‬ ‫-אז פשוט תגיד.‬
‫תפסיק. זה בשביל מריה.‬
‫תזדרזי, היא מחכה לי בחוץ.‬
‫קדימה!‬
‫דרך אגב,‬ ‫אבא שלך ממש דומה לתיקונאי של המועדון.‬
‫כן, אפילו אני מתבלבל לפעמים. עלי.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬ ‫-בלי שאלות.‬
‫הגענו?‬
‫זה המועדון של חבר של אבא שלי. פה התחלתי.‬
‫חכי לי כאן.‬
‫היי, ארנסטו. אני צריך טובה.‬ ‫-כן?‬
‫רואה את הבחורה שעומדת שם?‬ ‫-איך אפשר שלא?‬
‫אני רוצה לשוט איתה בסירה.‬
‫מה? מה קרה? קדימה, זוז.‬
‫דודה שלי גאונה.‬
‫אבל אתה לא ממש.‬
‫בוא לכאן.‬
‫את בטוחה?‬
‫את יפהפייה.‬
‫איפה היית?‬ ‫-בחוץ.‬
‫אמרו לי שברחת מבית הספר. מה קרה?‬
‫שרה.‬
‫את יכולה לעשות מה שבא לך,‬ ‫אבל אל תיעלמי ככה.‬
‫אנחנו צריכים לדעת איפה את. הבנת?‬
‫שרה.‬
‫אנחנו שמחים שחזרת בכל מקרה.‬
‫היי. קדימה, קפוץ פנימה.‬
‫מה הבעיה שלו?‬ ‫-אתם חושבים שזה מועיל?‬
‫מה?‬ ‫-השיקום, התרגילים.‬
‫ברור שזה מועיל.‬ ‫בחודש הבא נשחה כמו דולפינים.‬
‫מה קרה, קטרינה?‬
‫קטרינה!‬
‫בואי. תנשמי.‬
‫לאט לאט.‬
‫לאט. מרגישה יותר טוב?‬
‫כן, תודה.‬ ‫-כן?‬
‫מספיק להיום. בואי נלך לנוח.‬ ‫-כן.‬
‫יש זרם.‬
‫לא, לא בהכרח.‬
‫רק שיהיה ברור, לשרה יש אי-ספיקת לב.‬
‫עם זאת, ניתן למנוע מקרים כאלה‬ ‫באמצעות מכשיר הנשמה.‬
‫תודה, דוקטור.‬
‫להתראות מחר.‬ ‫-כן.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫מה קרה?‬
‫אתמול היא חזרה הביתה מאוחר.‬ ‫היום השארת אותה לחכות בשמש במשך שעתיים.‬
‫למה אתה חושב שהזהרתי אותך?‬
‫עכשיו אתה קולט‬ ‫שלשרה לא יכולים להיות חיים נורמאליים?‬
‫בואי נלך, סוזנה.‬
‫אני חבר של שרה.‬
‫אני מצטערת, היא צריכה לנוח.‬
‫מה שלומה?‬
‫נצטרך לבצע עוד כמה בדיקות.‬ ‫היא תישאר פה הלילה, ליתר ביטחון.‬
‫אתה עדיין ער? מה השעה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫סליחה על אתמול.‬
‫תראה כמה מפוחד אתה נראה פה.‬
‫יש לכם את אותו המבט, אתה יודע?‬
‫אני לא זוכר אותה.‬ ‫-היית קטן מדי.‬
‫לא, זה לא העניין.‬
‫זה כאילו ניסיתי למחוק את אימא‬ ‫מהזיכרון שלי.‬
‫אני לא יודע, אולי זה פחות כואב ככה.‬
‫תקשיב, לורנצו.‬
‫במשך שנים, המחשבה על אימא כאבה לי מאוד.‬
‫אבל היא הייתה כל כך אמיצה כשהיא סבלה.‬
‫אני, לעומת זאת, רק נכנעתי לזעם.‬
‫ועכשיו?‬
‫אני חושב על כך שהייתי בר מזל לאהוב אותה.‬
‫אתה לא יכול להימלט מכאב, לורנצו.‬
‫אתה רק יכול ללמוד לחיות איתו.‬
‫אני יכול לקחת אותה?‬
‫כמובן שאתה יכול. היא שלך.‬
‫עכשיו לך לישון.‬
‫ברוכה הבאה הביתה.‬ ‫-היי, ברברה.‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אז?‬
‫מה נעשה?‬
‫אחריך.‬
‫רק עכשיו את מספרת לי?‬
‫אני שונאת אותך ממש.‬
‫איך זה היה?‬
‫אני לא רוצה לדעת.‬
‫קודם הוא לקח אותך לראות תקרה שרופה,‬
‫ועכשיו מערה.‬
‫אולי הוא רוצח סדרתי.‬
‫אלוהים.‬
‫אני יודעת שהוא בחוץ.‬
‫הוא שלח לי עשר הודעות.‬ ‫-אז הוא גם מטרידן.‬
‫לא.‬
‫אולי כדאי שתלכי לדבר איתו.‬
‫המצב שלי מחמיר.‬
‫אימא שלי לא עוזבת אותי לרגע.‬
‫ואני תמיד מציקה לך.‬
‫לורנצו, אל תשוט קרוב כל כך לרוח.‬
‫אתה לבד, אוקיי?‬
‫אל תגזים.‬
‫לורנצו.‬
‫בואי הנה.‬
‫אל תהיי כזאת נודניקית.‬
‫שרה, בבקשה. אני רק מנסה לעזור.‬
‫גם ככה קשה לי לבוא לכאן מדי יום.‬
‫אני יודעת, אהובה. אני רק מלווה אותך.‬
‫מה אני יכולה לעשות?‬ ‫-מה, את לא בוטחת בי?‬
‫אני יודעת שאת לא רוצה שאפגש איתו.‬ ‫תירגעי, אני לא אברח.‬
‫אוקיי, אחכה לך פה.‬
‫אני לא מאמין.‬ ‫-למרבה הצער, זה נכון.‬
‫מתי?‬ ‫-אתמול בבוקר.‬
‫מה קרה?‬
‫איפה קטרינה?‬
‫היה לה כשל לבבי פתאומי.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫היא התקדמה יפה.‬
‫אז מה הטעם בכל זה?‬
‫אין טעם. זה חסר טעם.‬ ‫-זה לא נכון.‬
‫היי, זה לא נכון.‬
‫היא הייתה רק בת עשר.‬
‫אני יודעת, אהובה.‬
‫היא יכלה לעשות כל כך הרבה.‬
‫ואנחנו נעשה עוד הרבה דברים ביחד.‬
‫הרבה מאוד.‬
‫מה לעשות.‬
‫רוצה קצת?‬
‫בטח.‬
‫קצת אל דנטה.‬
‫לורנצו.‬
‫איפה פרנצ'סקו?‬
‫המסיבה הזאת מטורפת, נכון?‬
‫אביא לך משקה.‬
‫היי, פרה.‬
‫הוא החבר הכי טוב שלי, חברים.‬ ‫-היי.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫כלום. מה אני עושה?‬
‫מה לקחת?‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫אני מרגיש מצוין. אל תדאג.‬
‫למה לא באת? הרגאטה תתקיים בעוד עשרה ימים!‬
‫היי, פרה!‬
‫פרנצ'סקו!‬
‫פרה? היי, תעזרו לי!‬
‫פרנצ'סקו!‬
‫הוא ממש גמור!‬
‫מה שקרה היה רציני.‬
‫הבעיה היא שהיית איתו. אתה מבין?‬
‫אל תדאג. מצאנו לך שותף חדש לשיט.‬
‫ומה עם פרנצ'סקו?‬
‫דיברנו עם אבא שלו‬ ‫וסיכמנו שפרנצ'סקו ייקח הפסקה.‬
‫בסדר, אבל מה הטעם בלי פרנצ'סקו?‬
‫אני הולך.‬ ‫-נתראה.‬
‫לורנצו, השקענו בך כי אתה מוכשר.‬
‫אבל הסירות, הנסיעות,‬ ‫מי לדעתך שילם על כל זה?‬
‫תבין שזו לא ההחלטה שלך.‬
‫אוקיי, אני מבין.‬
‫מה זאת אומרת, "אוקיי"?‬
‫בלעדיי, לא היית יכול להרשות לעצמך ז'קט.‬
‫אתה מבין את זה?‬
‫כמה זמן נצטרך להישאר?‬
‫אני לא מבינה.‬
‫את אמורה ליהנות מזה.‬
‫אפילו לא הלכת לבית הספר היום.‬ ‫-אז מה?‬
‫נראה לך שאני לא יודעת כמה פעמים‬ ‫הברזת מביה"ס כדי לצאת לקניות עם ברברה?‬
‫היום תורה של אימא.‬
‫בשביל בוריס?‬
‫לא. קצת צבע, מדי פעם.‬
‫מצאת משהו?‬ ‫-אולי.‬
‫היא ארוכה מדי.‬ ‫-תראי לי.‬
‫כן, היא אולי קצת גדולה. תנסי את זאת.‬
‫את זאת שכאן.‬
‫אני לא חושבת שזה מתאים לי.‬
‫אימא?‬
‫את יפהפייה. בואי לכאן.‬
‫אני הולכת.‬
‫נתראה אחר כך.‬
‫אימא שלך נהדרת.‬ ‫-היא משוגעת.‬
‫התגעגעתי אלייך מאוד.‬
‫"גם אני התגעגעתי אליך."‬
‫כן, התגעגעתי אליך.‬
‫את חושבת שזה מטורף להזמין אותה?‬ ‫-טוב, זה לא כזה נורמאלי.‬
‫אוקיי, היא מוכנה. בבקשה.‬ ‫-תודה.‬
‫היא חמה.‬
‫יכולת לחשוב על משהו אחר.‬
‫אבל, דודה, זה מה שהכי מאחד אותנו.‬
‫אני חושב שגיהצת אותה יותר מדי.‬ ‫-אף אחד מעולם לא התלונן על זה.‬
‫בוא הנה.‬
‫אני נראה כמו בנקאי.‬ ‫-אתה נאה מאוד.‬
‫בסדר.‬
‫תאחלי לי בהצלחה.‬
‫תזכור לקחת פרחים ממריה.‬ ‫-כאילו שיכולתי לשכוח.‬
‫את תאכלי את השרשרת הזאת, שרה?‬
‫תודה, לא היית צריך. כמה נחמד מצידך.‬
‫האמת היא שקניתי אותם בשביל שרה.‬ ‫-כמובן.‬
‫תודה.‬
‫תן לי את זה.‬ ‫-תודה.‬
‫היי, לורנצו.‬ ‫-היי.‬
‫איזה יופי. שנכניס אותם לאגרטל?‬ ‫-כן.‬
‫ועכשיו, לסיום המפוצץ.‬
‫שמן וטוב, כמו שאת אוהבת.‬
‫בואו נרים כוסית.‬
‫בואו נשתכר.‬
‫סוף סוף.‬
‫חכה רגע.‬
‫אתה יכול להסתובב עכשיו.‬
‫זה רק ללילה.‬
‫זה כואב?‬
‫זה מפחיד אותך?‬
‫בחיים לא הייתי מדמיינת אותך‬ ‫יושב עם ההורים שלי.‬
‫ואחר כך…‬
‫ואחר כך מה?‬
‫אחר כך…‬
‫מה עוד נוכל לעשות יחד?‬
‫אני רוצה לעזוב.‬
‫ואחר כך?‬
‫ואחר כך…‬
‫אני רוצה להתעורר בכל בוקר…‬
‫לצידך.‬
‫ואחר כך?‬
‫שרה?‬
‫מה זה?‬
‫ואחר כך?‬
‫רגאטת המפרץ.‬
‫מצאתי מועדון שנוכל להצטרף אליו.‬
‫היית שם. המועדון של חבר של אבא שלי.‬
‫לורנצו, אני…‬
‫אני לא בכושר. אני לא יכולה…‬
‫תחשבי על זה.‬
‫בואי נחשוב על זה.‬
‫אז יש לנו את אלה כאן. אנחנו מוכרים אותן.‬
‫אני לא מעוניין בלייזר, ארנסטו.‬ ‫אמרת שיש לך טווני-ניינר.‬
‫כן. שם.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-בואו, אראה לכם.‬
‫הינה היא.‬
‫היא הייתה שייכת לחבר במועדון.‬
‫הוא קנה אותה לבנות שלו.‬
‫היא לא הייתה במים מזה חמש שנים.‬
‫היא קצת שרוטה למטה.‬ ‫-היא פגעה בסלעים.‬
‫מה דעתך?‬
‫היא לא במצב נוראי.‬
‫כבר תיקנתי גרועות ממנה.‬
‫שרה כבר החליטה?‬
‫היא עדיין חושבת על זה.‬
‫אני חושבת שזה נשמע מטורף.‬
‫לפני ארבע שנים חלמת להגיע לאולימפיאדה.‬
‫לא יכול להיות שאת מפחדת מרגאטת המפרצים.‬
‫רק מפרץ אחד.‬
‫אבל כן, אני מפחדת.‬
‫אני פוחדת שאני לא מוכנה.‬
‫אני לא חושב שזה רעיון טוב.‬ ‫-תן לה לדבר, אבא.‬
‫כפי שאמרתי, לחשוף את הגוף שלך למאמץ כזה‬
‫יגרור ללא ספק השלכות.‬
‫עם זאת, אני יכולה לתת לך אישור.‬
‫תגידי משהו.‬
‫הרופאה אמרה שהיא יכולה להוציא אישור.‬
‫אז מה אם היא יכולה?‬ ‫-אבא, אני בטוחה לגבי זה.‬
‫תאמרי לנו מה יהיו ההשלכות.‬
‫המחלה של שרה תלך ותחמיר. זה בלתי נמנע.‬
‫הרגאטה עלולה להאיץ את התהליך.‬
‫שמעת את זה?‬
‫אז מה אני אמורה לעשות?‬
‫לנעול את עצמי בבית?‬
‫ולחכות למה?‬
‫שרה.‬
‫נולדת בבית החולים הזה, את יודעת?‬
‫הייתי צריך להישאר בפלרמו.‬
‫היינו מבלים כשהיית תינוקת.‬
‫הייתי יכול לגרום לך לאושר.‬
‫אבא, באמת גרמת לי לאושר.‬
‫אתה זוכר…‬ ‫-את מה?‬
‫את הגלידות ליד הבית של סבתא?‬
‫פיסטוק וסטרצ'טלה. היית מטורפת על זה.‬
‫או הפעם ההיא‬ ‫שהיית צריך להכריח אותי לרכוב על אופניים,‬
‫כי פחדתי שאפול.‬
‫או כשהיינו יוצאים לשוט.‬
‫בלעדיך, לעולם לא הייתי מגלה את התשוקה שלי.‬
‫נו, טוב.‬
‫אולי לא הייתי פוגשת את לורנצו.‬
‫את רק אומרת את זה עכשיו‬ ‫כדי שאחתום לך על האישור.‬
‫אני מכיר אותך.‬
‫אולי.‬
‫אבל, אבא, הוא האהבה שלי.‬
‫האהבה הראשונה שלי.‬
‫ואני רוצה לזכור אותו‬ ‫כשהכול יהפוך לקשה יותר.‬
‫כן, שרה.‬
‫לא, תכסה את זה כמו שצריך. זו הפתעה.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אתה בטוח שהם באים?‬ ‫-מספיק, אבא.‬
‫הינה הם.‬
‫ביי.‬
‫תיזהרי.‬
‫בהצלחה.‬
‫היי.‬
‫- האי פאביננה -‬
‫הרגאטה הראשונה נגמרה…‬
‫נותרו רק כמה שניות עד תחילת המרוץ.‬
‫חבר'ה.‬
‫רוצים לראות דולפין?‬
‫איזה דולפין?‬ ‫-בואו לפה.‬
‫הפתעה.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫נתראה במועדון.‬
‫אני לא יכול לחכות.‬
‫צוות חדש במועדון…‬
‫שרה, מה קרה?‬
‫כלום.‬ ‫-"כלום."‬
‫בחייך.‬
‫מה קורה?‬
‫אני מפחדת ממחר.‬
‫מפחדת? ממה?‬
‫אני לא רוצה להכביד עליך.‬
‫למה שתכבידי עליי? האימון שלנו הלך טוב.‬
‫אני רוצה לתת מאה אחוז מעצמי.‬
‫אני כבר עייפה.‬
‫אנחנו כאן. ביחד.‬
‫את איתי,‬ ‫וזה הדבר הכי טוב שיכול היה לקרות לי.‬
‫אז נלך לאכול?‬
‫אימא!‬
‫שרה?‬
‫הכנתי לך את זה,‬ ‫כדי לעזור לך עם שיווי המשקל.‬
‫תודה.‬ ‫-לא תוכלי להישען הרבה, אבל לפחות לא תיפלי.‬
‫מה קורה?‬
‫הינה הם. הם נקראים להיכנס למים.‬
‫את שומעת את הרוח?‬
‫את רואה את הסירות האחרות?‬ ‫-שרה.‬
‫תירגעי.‬
‫תנשמי.‬
‫הכול בסדר, שרה?‬
‫שנסתובב?‬ ‫-בסדר.‬
‫שלוש, שתיים, אחת, קדימה!‬
‫אנחנו מתקדמים לאט מדי.‬
‫הם מגבירים מהירות.‬
‫זהירות.‬
‫תסתכל על הג'ניקר.‬
‫הוא נתפס. אנסה לשחרר אותו.‬
‫תמשכי את המפרש.‬
‫קדימה, אנחנו עוקפים אותם.‬
‫אנחנו ממש מאחוריהם, במקום ה-3.‬
‫קדימה, אנחנו כל כך קרובים!‬
‫זהירות!‬
‫תחזרי פנימה.‬ ‫-אל תדאג.‬
‫שרה!‬
‫הינה את!‬
‫רציתי לנצח אותם.‬
‫אבל לא פנית נכון.‬ ‫-מה שלומך, טיפשונת?‬
‫טוב.‬
‫הם היו ממש קרובים למקום השלישי.‬ ‫-שמעתי.‬
‫מדהים.‬ ‫-כן.‬
‫הם כמעט הגיעו למקום השלישי.‬ ‫נכון שזה מדהים?‬
‫כן, מדהים.‬
‫הם באים.‬
‫מה קרה לך?‬
‫שלום.‬
‫מה אתה עושה? צא.‬ ‫-הכול בסדר?‬
‫זה אבא שלי.‬
‫שלום.‬ ‫-נעים להכיר, בוריס.‬
‫שלום.‬ ‫-תודה.‬
‫אבל עכשיו תירגעו קצת.‬
‫קצת, בסדר?‬
‫את עייפה?‬
‫אל תדאגי, כמעט הגענו.‬
‫- לאחר חודשים רבים -‬
‫סיימתי. אני הולך.‬ ‫-ביי.‬
‫תרגום כתוביות: ורה זליבנסקי‬