Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
A NETFLIX BEMUTATJA
Na, azt akarom, hogy a tűz ott legyen, a másik oldalon.
Gyertek!
Irány a tenger!
Van sör is, srácok!
- Kié ez a sapka? - Az enyém.
Idióta!
- Akkor vidd már el! - Köszi!
- Ki kér sört? - Csípkedd magad, tesó!
- Nézd már meg ezeket! - Futás!
Mit csinálnak ott? Hé!
Ez király!
Hé!
Bocs.
- Tedd azt le! Megígérted. - De mi van, ha írt?
- Na és írt? - Nem.
Na ugye.
Valaki vállalkozik rá, hogy átugorja a tüzet?
Gyerünk, Lorenzo!
- Gyerünk, Lorenzo! - Ugorj!
Ugorj!
Fitogtatják a férfiasságukat, tipikus.
- Gyerünk, csináld! - Nem!
És az eredmény elég kiábrándító.
Határozottan.
Fogd be!
Várjatok!
Most ugrani fog?
Szép volt!
Valaki mégis ugrott!
FAVIGNANA-SZIGET
Idő van!
- Gyerünk, felkelni! - Ne már, fáradt vagyok.
Mi ez a kupi?
- Nem tudtok egy szobát rendben tartani? - Nem tudsz kopogni?
Lányok, irány a part elméleti órára!
- De még csak 7 óra van! - Nem 8-kor van ébresztés?
Jó volt az esti buli, mi?
Tegyétek ide az összes telefont! Mozgás!
Hol van a cipőm?
- Ti is keljetek, fiúk! - Csajok!
Annyira szemetek vagytok!
- Menjünk! - Gyerünk, csajok!
- Itt öltözöl át? - Igen.
Megvárlak kint.
Ez meg mit csinál?
LÁTSZÓLAGOS SZÉL, VALÓSÁGOS SZÉL, MENETSZÉL
A valóságos szél.
Az idei táborban Francesco és Lorenzo lesznek az asszisztenseim.
Ők segítenek majd a technikai és az elméleti részekben. Kezdhetitek!
Említettük a valóságos szelet.
- Mutatok három lehetséges irányt. - Asszisztens?
Szélben állás,
félszél
és hátszél.
És hátszél, köszönöm.
A valóságos szél a látszólagos szél és a menetszél vektorának összege.
- Ez nem is igaz. - Elnézést, mit mondtál?
Állj fel!
Gyerünk, bátran!
Csak… a látszólagos szél a valóságos szél és a menetszél vektorának összege.
- Így van. - Valóban.
Köszönöm a jó megfigyelést.
Gyerünk, srácok, alkossatok kört! Ez az, remekül csináljátok!
Jó, most váltsatok oldalt! Szép!
- Látszólagos szél? - Hülye.
Azt ott hurkold át!
Jól csinálod, ez az.
Húzd át alatta, majd középre. Jó.
Ez bemegy középre, és húzd ki!
Emlékszem.
Várj, segítek!
- Fogságba esett! - Ne már!
- Nem érted. - Mi folyik itt?
Bemutatom Agatát és Mauriliót.
Ők képviselik a szövetséget, amely az Öböl Regattát szervezi.
Fiúk, ez a verseny fontos a bajnok számára.
Idén az enyém a legjobb csapat.
Óvatosan, srácok!
Valaki át tudna húzódni erre az oldalra?
Szerinted hívott?
Ne agyalj ezen, Barbara!
Tuti, hogy még szeret.
Szeress, Giuseppe!
Már három hónapja szakítottatok.
Már három hónapja?
Szabad?
Persze.
- Értem én. Hol a süti? - Nem hoztam sütit.
De cuki!
Én léptem.
Gondoltam, megnézem, hogy vagy.
Köszi.
Srácok, öt perc múlva takarodó van.
Mario dühös volt ma.
Szerinte Francescóval nem vagyunk elég komolyak.
- Mióta jársz a táborba? - Négy nyarat voltam.
Régen segédkeztem. Idén először vagyok asszisztens.
Ez a falu nyárvégi fesztiválja. Szép, ugye?
Igen.
- Mit nevetsz? - Olyan vagy, mint egy közlekedési lámpa.
Milyen ez a fesztivál?
Nem tudom, mert nem hagyhatjuk el a tábort.
Négy év alatt egyszer sem nézted meg?
- Nem. - Kár.
Gyertek, mindenki befelé!
- Először láttok tűzijátékot? - Gyere utánam!
Most már elhiszem, hogy sosem voltál.
Talán ő tudja az utat.
Gyönyörűek!
Úristen!
Gyönyörűek, mi?
Talán nem kéne.
Azért kérdezzük meg!
- Jó estét! - Jó estét!
Tudja, merre van a falufesztivál?
A sziget túloldalán.
Ne nevesd ki őket!
Nem rajtuk nevetek.
Csak jól érzem magam.
Szuper ez a nyárvégi fesztivál.
Még nincs vége.
Táncolunk?
Nem.
A tüzet át mered ugrani, de táncolni nincs merszed?
Kövess engem!
Talán egy lassabb dal kell neked.
- Komolynak kell lennünk. - Hé, komolyan!
Köszönöm az estét.
Figyelmet kérek! Ma kivitorlázunk a sziget legtávolabbi csúcsához,
hogy gyakoroljuk, amit tanultunk.
Lorenzo, te velem vitorlázol.
Francesco, tiéd a másik csónak. Mintha élnél!
Tudom, hogy nehéz, ha nincs nagy szél.
Óvatosan, ne menj túl közel!
- Hagyjatok több helyet! - Így nem fognak hallani.
- Kiabálnod kell. - Srácok, maradjatok a körön belül!
Marco, túl korán dőlsz be. Gyerünk!
Gyerünk, srácok, csak így tovább! Gyerünk, Carletto! Ez az.
Sara!
Minden rendben?
Jobban dőlj ki, akkor felgyorsulsz! Csináld!
Nem látlak. Mondtam, hogy kicsit fordítsd el a csónakot!
Edző!
Sara!
Kapaszkodj meg a csónakodban! Ez az.
- Nem megy neki. Segíts neki! - Menni fog.
Egyedül kell kimásznia. Mondd meg neki!
Gyerünk, Sara!
Egyedül mászunk ki a vízből.
Jó, segítsünk neki!
Ne félj!
Add a kezed! Gyerünk!
Rajta!
- Mássz fel! - Menni fog!
Jól van, megcsináltad.
Minden rendben?
Várjál!
Meg van olvadva.
- Biztos, hogy jobb? - Persze, semmiség az egész.
Találtam sütit.
Sajnálom a történteket.
Nem nagy ügy.
- Betartottam a szabályokat. - Tudom.
Egy pillanat!
A sütiket hagyd itt!
Srácok!
A telefonjaitok!
Nyugalom, lassan!
Ne menjetek messzire! Hamarosan itt lesz a komp.
Tudta, hogy elfoglalt vagyok.
Szörnyű ez a búcsúzkodás.
Elviselhetetlen.
Kérsz?
Kösz, de passzolok.
Ő is elviselhetetlen.
Kérhetek valamit?
- Persze. - Légyszi, ne szólj anyámnak a lábamról!
- Jó? - Oké.
Ez az utolsó.
- Elviszem a raktárba. - Oké, én megyek apámhoz.
- Akkor holnap! - Szia!
Fejszével csapkodod ezeket a csónakokat? Nézd az orrát!
Láttam, de mit csináljak vele? Hagyjam itt bent porosodni?
Csodát nem tudok tenni, Mario.
Nem csodát kell tenni, csak a munkádat végezni.
Szia! Holnap edzünk, jó? Koncentrálnod kell.
- Az én csodás fiam. Milyen volt? - Jó, kösz.
Úgy látom, most már mehetünk.
ÉPSÉGBEN HAZAÉRTEM.
NEM MINDENKI VOLT ILYEN SZERENCSÉS.
- Hazaért az én kicsikém! - Anya!
Milyen volt?
Tudsz még bánni a vitorlással?
- Jól éreztem magam. - Ennek örülök. Már elkezdtél enni?
Hé, mit csinálsz?
Rengeteg van még belőle.
- Pontosan. Szedj magadnak! - Hoztam neked sütit.
Meg is van. Sütőben sült, ricottás cassatelle, a kedvenced.
- Hova mész? Repetázni? - Nem, megyek a diszkóba betépni.
- Én is megyek! - Amúgy jót tenne.
Sara!
Jól vagyok.
Mi történt, Sara?
Semmi, csak elejtettem a tányért.
Mi a baj?
Mi történt, szívem?
Mi a baj?
- Begörcsölt, nem tudok felállni. - Nyújtsd ki!
Semmi baj.
- Miért szórod a pénzt? - Úgy beszélsz, mintha a tiéd lenne.
- Mit hiányolsz itt? - Már döntöttem.
Ő már döntött.
Már voltam az ügynökségen.
- Reggelt! - A nagynéni kedvence.
Hogy ment? El a kezekkel! Ez a szomszédoké.
- Mi ez az egész? - A néni el akar menni.
- El akarsz menni? Mégis hová? - Szerzek egy lakást a közelben.
Az egész életemet itt töltöttem. Már felnőttél. Te meg…
Hagyjuk! Az én koromban jogom van a magánéletre.
- Magánéletre? - Igen.
Minek az neked?
Egyáltalán minek beszélek ennek?
Figyelj csak, holnap el kell intéznem pár dolgot.
- Nem gond, délután megyek edzeni. - Igen.
Maria asszony…
Mit csinálsz? Itt hagyod a kávét!
Lorenzo!
Kérsz kávét?
Magánélet.
Hova gondoltam, amikor otthagytam a férjemet?
Ő hagyott ott téged!
Gyere le!
Most sétálj fel!
Jó, lejöhetsz.
Most behajlítom.
- Ez fáj? - Egy kicsit.
Jöjjön!
Jó napot!
Felöltözhetsz.
- Jó napot, üdvözlöm! - Köszönöm.
- Jöttem az első járattal. - Apa!
Szia!
Sajnos három évvel az első diagnózis után, Sara izomdisztrófiája új stádiumba lépett.
Mint tudják, nincs végleges gyógymód.
Volt máskor is a tegnapi epizódhoz hasonló?
Begörcsölt a lábam az egyik vitorlásórán.
Miért nem mondtad?
Az izmai gyengülnek az egész testében.
Sara, mindent megteszünk, hogy lelassítsuk a kórt.
Elmenjünk fagyizni, Sara?
Igen, gyere, menjünk fagyizni!
Most inkább egyedül lennék kicsit.
- Miért? Apád most ért ide. - Semmi baj, hagyd csak!
Elmegyek a hotelba. Van pár elintéznivalóm.
Este találkozunk, akkor nem kell rohanni.
Szia!
Az orvosok ezt előre megjósolták.
Lehet, hogy hamarosan járni sem fogok tudni.
Ne szaladj ennyire előre!
Jaj, ne haragudj!
Ma este összefutunk a vitorlázós srácokkal, jó?
Lorenzo is ott lesz.
Mégis mi értelme?
Talán kerekesszékben kéne mennem.
Túl régóta lógsz már velem .
Kicseréltem a hosszabbítót. Ez sokkal jobb.
Kösz, apa.
Őfelsége végre elkészült.
Egy hónap van a regattáig, erre egy órát késel. Be a vízbe!
Az agyamra megy.
Igen, de most igaza van.
Óvatosan, fiúk!
Belülről!
Ki az új matektanárod?
A magas és vézna.
Én Susót kaptam. Kibírhatatlan a nő.
Milyen volt a tegnapi buli?
- Nem maradtam sokáig. - Mi volt?
- Semmi különös. - Sara?
Na?
Milyen volt az első napod?
Jó. Mit keresel te itt?
Szerinted?
Írtam neked.
- Igen, láttam. Bocsi, de… - Sara!
Anyukám az.
- Itt vagyok! - Megyek már.
Bocs, mennem kell.
- Beszélnünk kell. - Később dumálunk!
Ha válaszolsz.
- Na, hogy ment? - Jól.
Megmozdulnál, kérlek? Még ilyet!
Egy pillanat.
Halló?
Igen?
A telefonom a kocsidban van.
Igen, arra rájöttem.
Biztos kicsúszott a kezemből.
Zöldségek, burger…
Csupa egészség.
Nyami, tofuburger. Igazán ínycsiklandó.
Már nem azért, de…
- Befejeztétek a civakodást? - Nem várhatod, hogy…
Tessék!
Kóstoljuk meg ezt a vegán finomságot! Hadd örüljön apád! Edd meg a tofuburgered!
Figyelj, Sara!
Édesanyáddal beszélgettünk.
Arra gondoltuk… Az az ötletünk támadt…
Apád ideköltözhetne hozzánk.
Mit gondolsz? Csak egy időre.
- Mennyire időre? - Csak átmenetileg.
Igen.
Dolgozhatnék otthonról.
Csak amíg találunk megoldást…
erre a problémára.
Vagyis ennyire komoly a helyzet?
- Nem… - Miket beszélsz?
Nem komoly, csak egy ötlet volt.
Csak ha örülnél neki, Sara.
Együtt lehetnénk.
Tök mindegy. Majd holnap együtt leszünk.
Szia!
Az elveszett tárgyakat ide kérném.
Köszönöm.
Erre tessék!
Ez gyönyörű.
Tényleg csodaszép.
Ez különleges hely. Még sosem hoztam ide senkit.
Persze, azt majd meglátjuk.
Nem hiszel nekem?
Te aztán nem vagy egyszerű eset.
Anyukámmal jártam régen ide.
Már kicsit nagy vagy ahhoz, hogy vele gyere.
Anyukám meghalt.
- Sajnálom, én nem… - Én sajnálom. Elrontottam a hangulatot.
Miért? Ami azt illeti, örülök, hogy elmondtad.
Csukd be a szemed!
- Tessék? - Rajta, csukd be a szemed!
Gyerünk!
Bízz bennem!
Mindjárt ott vagyunk.
Csak még egy kicsit.
Jól van.
Most pedig le.
Feküdj a földre!
Jól van.
Kinyithatod.
Gyönyörű szép!
Szeretnéd újrakezdeni?
Köszönöm.
Én köszönöm.
Emellett
annyira aranyos és kedves.
Ha tovább folytatod, én lépek.
Ne légy féltékeny!
- Ez meg mit jelentsen? - Semmit, bocsi.
Később megint találkozunk.
- Mármint ma? - Igen.
Hagyd, hogy fusson utánad!
Azok után, amit mondott, erre nincs szükség.
Sara, ne feledd, ő akkor is csak egy srác.
Mindegy, mi történik, szenvednie kell. Ennyi.
Hallod,
ne sértődj most meg, de elmondtad neki?
Nem mondtam el.
El kell mondanod!
Olyan boldog vagyok vele. Nem akarom elveszíteni.
- Most ezt mondod, de később? - Mi lesz később?
- Én mindent elmondok Giuseppének. - Ja, és három hónapja nem válaszol!
Sara!
- Erre nem volt szükség. - Te vagy, aki nem száll le rólam.
- Semmi közöm a betegségedhez. - Pontosan.
Ne avatkozz bele!
Ott van.
- Szia! - Sziasztok!
Nézd, hol vagyok!
Látod, milyen szép a tenger? Edzek, és közben rád gondolok.
Ma nagyon nehéz, mert a szél nagyon erős.
Hova megyünk?
A kórházba.
Megérkeztek a vizsgálat eredményei.
Az orvos úgy döntött, hogy beutal egy rehabilitációs terápiára.
- De hát jól érzem magam. - Csak egy kis torna az egész.
Lelassítja a betegséget. Jót fog tenni.
Igen, jót fog tenni.
Bocs, de mióta tudtok erről?
- Nem régóta. - Nem.
Értem.
Igen.
Elhoztuk a cipődet és a cuccaidat. Anyukád mindenre gondolt.
- Még medence is van. - Igen.
Hagyd, majd én!
- Gyere, menjünk! - Inkább egyedül mennék.
- Ez itt Dory. - Szia!
Ő a legújabb. Akkor szereztem, mikor leestem a lépcsőn.
Ez pedig itt Diva, ő volt az egyik legelső.
Én három mérettel nagyobb ruhát hordok, hogy ezt elrejtsem.
- Egy lapocka fent, a másik lent. - Óriási.
És te?
Én mi?
Nekem nincs mit megmutatnom.
Próbálj arra ráállni, amelyik fájt.
Vegyél mély levegőt!
Kövesd a ritmust! Ez nagyon fontos.
Nézd, hogy csinálja ő!
Végy egy lassú és mély lélegzetet…
Folytasd!
Nem megy, nagyon fáj.
Semmi baj. Normális, hogy az izom elfárad.
Itt van az edzőjük, Nanni Sanfilippo.
Olyan öregek!
Ne már, hamarosan mi jövünk.
…470-es kategória, Ricci és Danesi. Nagy tapsot nekik!
Srácok, már elkezdték.
Mégis mit csináltok?
Menj, mosd meg az arcod!
Már megérkeztek a szponzorok.
Itt is van a következő csapatunk, a 29er Juniors.
A klub mai képviselői Francesco Lombardo és Lorenzo Giardini.
Tapsot nekik!
Ők az új reménységünk. A bajnokunk képezte ki őket.
- Szép volt, Mario! - A te fiad a tehetségesebb.
Ez lesz az első Öböl Regattája a fiúknak.
- Feltartottak. Sokáig vártál? - Nagyon elegáns vagy.
Ez csak egy ing.
A ház ajándéka.
Lorenzo, visszamegyek dolgozni. Későn jössz haza?
Nem, ne aggódj!
Szia!
A robogóm miatt mondja. Ő a klub ezermestere.
Voltak ma tagok és szponzorok is.
Nagy a nyomás, ha hazai pályán versenyzünk.
14 éves korom előtt én is voltam regattán.
- Tényleg? - Második lettem a nemzeti bajnokságon.
Második a nemzeti bajnokságon? Az igen!
Én meg hármat megnyertem.
Miért hagytad abba?
Mert nem jutott időm az iskolára és a barátaimra.
A vitorlázás mindig is a szerelmem marad, de már nem versenyzek.
Nem versenyzel? De hát az a legfontosabb.
Mi van a verseny előtti adrenalinnal?
- Mármint a stresszel? - Nem.
Fordulj meg!
Képzeld el,
hogy a start bójánál vagy!
- Hallod a szél hangját? - Nem.
- Na és most? - Már igen.
Mit látsz magad körül?
Mit látok? Ketten játszanak, egy ember napozik…
- Mit kéne látnom? - Nem látod a többi hajót?
És a tömeget! Sara!
Sara!
Még egy másodperc, és…
Bumm! Eldörrent a rajtpisztoly.
Kihajtottak a hajók!
Küzdelem folyik a győzelemért az utolsó pillanatig.
Ott vannak. Jönnek. Mi vagyunk az elsők!
- Nyertünk! - Nyertünk!
Megsérültél?
Nem, semmi baj.
Csak egy ficam.
- Sajnálom, az én hibám! Leülsz? - Nem.
Ülj le!
Hol fáj?
- Vannak itt mások is. - Bocsánat! Igazad van.
Kész káosz vagyok ma.
Haza akarsz menni?
Várjál!
Be kell nyomni.
- Aztán húzni, így. - Jó kis trükk.
- Ez a kanapé már legalább tíz éves. - Tudom.
Ez mindig nálam van.
Nézd, ide teszem!
A trófeád elé.
Nem is, inkább ide.
- Mit szólsz? - Boris!
Kész vagyok.
- Ez a tiéd, nem? - De.
- Az íróasztalomon volt. - Ne haragudj!
Készülődj, Sara! Mennünk kell a kórházba.
- Szombaton is? - Igen, szombaton is. Szedd a lábad!
Mély levegőt veszünk.
És kifújjuk.
Beszívjuk, majd a szánkon kifújjuk.
Megint megfájdult a lábam.
Most kicsit fentebb.
Egy barátommal voltam.
Nem volt merszem elmondani az igazat.
Akkor ez egy másfajta fájdalom.
Ha valóban a barátod, akkor elfogad úgy, ahogy vagy.
Szádon kifújod, és nyomd!
Nyomd!
Ez az!
…remélve, hogy lelassítja a betegséget.
Lelassítja?
Igen, lelassítja.
Sara!
Mit műveltek?
Lent várt. Azért hívtuk be, mert…
Susanna!
Téged várt.
Lorenzo, várj!
El akartam mondani.
Ezt most muszáj volt?
Elszomorító vagy.
Sara, várj!
Corso Olivuzza…
Korán jöttél! Akkor segíthetsz…
Szia!
Lorenzo!
Gratulálok! Ez biztos segít majd az edzésben.
Mintha ez meglepne.
Add ide! Azt se tudod, hogy kell meggyújtani.
Hogy hívják?
- Sarának. - És mit csinált?
Semmit, nénikém.
Akkor meg mi a baj?
Most először tetszik valaki úgy igazán.
Na és?
Pár hónapon belül kerekesszékben lesz.
Én egy makkegészséges férfihoz mentem hozzá. Fél év után megcsalt.
Magam tettem volna tolószékbe a rohadékot.
Apa sosem tette túl magát anya betegségén.
Apád mindig is ilyen volt. Depressziósnak született.
Az igaz, hogy nehéz időszak volt,
de ő döntött úgy, hogy egyedül marad.
Pedig akadtak jelentkezők.
- Apánál? - Persze.
Kik?
Maria.
- A piacról? - Aha.
De hát ő tök öreg.
Apád mindig rosszkedvű volt, ez nem volt meglepő.
De sosem láttam senkit úgy szeretni,
ahogyan apád szerette anyádat.
Csodálatos az ilyesmi.
Félek.
Még szép, hogy félsz!
Segítség!
Anya!
Próbáld ki!
Na nézzük!
Erős.
Találtál valamit?
Igen, egy 50 négyzetmétereset pár percre innen.
Mi lesz ezzel a sok cuccal?
Ezek emlékek. Az apám unokatestvéréé, Francóé volt.
- Sziasztok! - Szia, apa!
Szóval tényleg elköltözöl.
Ne nyúlj hozzá, még eltöröd!
Leülök a kanapéra.
Vagy azt is magaddal viszed?
- Nem, a kanapét megtarthatod. - Kösz.
Egy lány vár odakint.
Hol, az udvaron?
A klub ezermestere elkísérte a munkásnegyedbe.
- Apa… - Menj csak, ne aggódj!
Mondanom kellett volna.
Egyetértek.
Tizenhárom éves voltam…
mikor egy nap dülöngélve kezdtem sétálni.
Anyám azt hitte, részeg vagyok.
Még meg is büntetett érte.
De aztán kiderült, hogy mi volt az oka.
Nem akartam, hogy szánalomból legyél velem.
- Olyat sosem tennék. - Pedig sokan megteszik.
Apám visszaköltözött anyámhoz, csak hogy a közelemben legyen.
Te bármelyik lányt megkaphatnád, nem?
Akkor most bocsánatot kérni jöttél, hogy dobni akarsz?
Mert ha dobni akarsz, azzal már elkéstél.
Nézz rám!
Sokat gondolkodtam a dolgon, és veled akarok lenni.
Hát jó.
Ez meg mit jelentsen?
De semmi kompromisszum.
Könyörtelen leszek.
Várj meg itt!
Nénikém!
- Vészhelyzet van! - Rosszul lett?
- Nem, csak kaja kell! - Akkor azt mondd!
Azt ne, az Mariáé!
Siess! Lent vár rám.
Gyorsan!
Apukád tökre hasonlít a klub ezermesterére.
Igen, néha én is összetévesztem. Pattanj fel!
- Hova megyünk? - Semmi kérdés.
Megérkeztünk?
Ez apám barátjának a klubja. Itt kezdtem.
Várj meg itt!
- Szia, Ernesto! Kéne egy szívesség. - Mondd!
- Látod azt a lányt? - Lehetetlen nem észrevenni.
Kéne egy csónak, hogy kievezhessünk.
Mi az? Gyerünk, szedd a lábad!
A nagynéném egy zseni.
Te már kevésbé vagy az.
Gyere ide!
Biztos vagy benne?
Gyönyörű vagy.
- Merre voltál? - Kint.
Azt mondták, lógtál az iskolából. Mi történt?
Sara!
Azt csinálsz, amit akarsz, de nem tűnhetsz el!
Tudnom kell, hogy hol vagy. Értetted?
Sara!
Azért örülünk, hogy hazajöttél.
Hé! Rajta, ugorj be!
- Mi a baja? - Szerintetek van ennek értelme?
- Minek? - A rehabilitációnak, a tornának.
Persze. Egy hónap múlva úgy úszunk, mint a delfinek.
Mi történt, Caterina?
Caterina!
Gyerünk! Lélegezz!
Szép lassan.
Lassan! Jobb már?
- Igen, köszönöm. - Igen?
- Mára ennyi elég lesz. Pihenjünk! - Igen.
Áramlat van.
Nem, nem feltétlenül.
Csak hogy tisztázzuk, Sarának összeomlott a keringése.
De az ilyen epizódok megelőzhetők lélegeztetőkészülékkel.
Köszönjük, doktornő!
- Akkor holnap! - Igen.
- Viszlát! - Viszlát!
Mi történt?
Hogy mi történt?
Tegnap későn jött haza.
Ma meg két órát várt rád a napon.
Szerinted miért figyelmeztettelek?
Sara nem élhet normális életet. Felfogtad ezt?
Gyere, Susanna, menjünk!
Sara barátja vagyok.
Sajnálom, pihennie kell.
Hogy van?
Elvégzünk még pár tesztet. Ma este itt marad a biztonság kedvéért.
Még fent vagy? Mennyi az idő?
Nem tudom.
Bocs a tegnapiért.
Nézd, milyen rémült az arcod!
Most is ugyanez a tekintet ül rajta.
- Nem emlékszem rá. - Nagyon kicsi voltál.
Nem azért.
Mintha kitöröltem volna anyát az emlékezetemből.
Nem is tudom, talán úgy kevésbé fájdalmas.
Idehallgass, Lorenzo!
Évekig rettentően fájdalmas volt számomra édesanyádra gondolni.
De elképesztő bátorság volt benne.
Én viszont csak a dühömnek tudtam teret adni.
És most?
Szerencsés vagyok, hogy szerethettem őt.
Nem menekülhetsz a fájdalom elől.
Meg kell tanulnod vele élni.
Megtarthatom ezt?
Hát persze. A tiéd.
Most már menj aludni!
Üdv itthon!
Szia, Barbara!
Szia!
Hát akkor?
Mi legyen most?
Csak utánad.
Csak most mondod?
Annyira utállak.
Milyen volt?
Nem is akarom tudni.
Először elvitt egy leégett plafonhoz,
most meg egy barlangba.
Lehet, hogy sorozatgyilkos.
Jézusom!
Tudom, hogy odakint van.
- Küldött vagy tíz üzenetet. - Szóval még zaklat is.
Dehogy!
Szerintem beszélned kéne vele.
Az állapotom egyre rosszabb.
Anya egy perc nyugtot sem ad.
És én is rajtad lógok.
Lorenzo, ne hajózz túl közel a szélhez!
Egyedül vagy, értetted?
Ne ess túlzásba!
Lorenzo!
Gyere ide!
Szállj már le rólam!
Sara, kérlek! Én csak segíteni próbálok.
Épp elég nehéz, hogy naponta ide kell járnom.
Tudom, drágám. Én csak elkísérlek.
- Mi mást tehetnék? - Nem bízol bennem?
Tudom, hogy nem akarod, hogy találkozzunk. Nyugi, nem tűnök el.
Jól van, itt megvárlak.
- Ezt nem hiszem el. - Sajnos igaz.
- Mikor történt? - Tegnap reggel.
Mi történt?
Hol van Caterina?
A szíve hirtelen megállt.
Az nem lehet.
De hát olyan jól volt.
Mi értelme ennek az egésznek?
- Semmi értelme. - Ez nem igaz.
Tényleg nem igaz. Ne mondd ezt!
Mindössze tízéves volt.
Tudom, drágám.
Még annyi minden várt rá.
Mi még rengeteg dolgot fogunk csinálni.
Rengeteget.
Bizony, így lesz.
Kérsz?
Persze.
Kissé al dente.
Lorenzo!
Hol van Francesco?
Állati jó ez a buli, nem?
Hozok neked italt.
Szia, Fra!
- Srácok, ő a legjobb barátom. - Szia!
Mit csinálsz itt?
Semmit. Mit csinálnék?
Mit vettél be?
Jól érzed magad?
Nagyszerűen. Ne aggódj!
Miért nem jöttél el? A regatta tíz nap múlva lesz.
Fra!
Francesco!
Fra? Segítség!
Francesco!
Teljesen kidőlt!
Ami történt, az komoly.
A gond az, hogy közben vele voltál. Érted?
De ne aggódj! Találtunk neked másik vitorlázópartnert.
Mi lesz Francescóval?
Beszéltünk az apjával. Francesco pihen egy kicsit.
Oké, de Francesco nélkül mi értelme van?
- Én megyek. - Szia!
Lorenzo,
azért fektettünk beléd, mert tehetséges vagy.
De mit gondolsz, ki fizette a hajókat meg a kirándulásokat?
Talán nem érted, hogy nem te döntesz.
Jó, felfogtam.
Ezt meg hogy értsem?
Nélkülem még egy dzsekire sem telne neked.
Érted te ezt?
Mikor mehetünk haza?
Nem értem.
Ezt most élvezned kéne.
- Ma nem is voltál iskolában. - Na és?
Azt hiszed, nem tudom, hányszor lógtál, hogy vásárolni menj Barbarával?
Ma anyán a sor.
Borisnak?
Nem? Pedig nem árt néha egy kis szín.
Te találtál valamit?
Talán.
- Túl hosszú. - Hadd nézzem!
Tényleg kicsit hosszú. Próbáld ezt!
Ezt itt.
Szerintem nem áll jól.
Anya?
Káprázatosan festesz. Gyere csak!
Én megyek is.
Később találkozunk!
- Anyukád jó fej. - Inkább őrült.
Nagyon hiányoztál.
Te is nekem!
Tényleg hiányoztál.
- Szerinted őrültség elhívni? - Hát, elég fura.
- Kész van. Tessék. - Köszönöm.
Ez forró!
Kitalálhattál volna mást is.
De ez köt össze minket.
- Szerintem kicsit túlvasaltad. - Még senki sem panaszkodott.
Hadd nézzem!
- Úgy nézek ki, mint egy bankár. - Fess vagy.
Jó lesz.
Kívánj szerencsét!
- Ne felejts el virágot venni Mariától! - Nem felejtettem el!
Megeszed azt a nyakláncot, Sara?
Köszönöm. Nem kellett volna. Milyen kedves gesztus!
- Igazából azt Sarának hoztam. - Hát persze.
Köszönöm.
- Add azt ide! - Köszönöm.
- Szia, Lorenzo! - Jó napot!
De szép virágok! Tegyük vázába!
Igen.
Most pedig a nagy finálé!
Finom és jó zsíros, pont ahogy szereted.
Mondjunk egy tósztot!
Igyunk egy jót!
Végre!
Egy pillanat!
Megfordulhatsz.
Csak este kell viselnem.
Fáj?
Nem félsz?
Nem hittem volna, hogy egy asztalnál ülsz majd a szüleimmel.
Aztán…
Aztán mi?
Mi mást csinálhatnánk együtt?
Szeretnék elmenni.
És aztán?
Aztán…
minden reggel, mikor felkelek…
téged akarlak látni.
És aztán?
Sara?
Mi ez?
És aztán?
Az Öböl Regatta.
Találtam egy klubot, ahova beléphetünk.
Voltál már ott. Apám haverjának a klubja.
Lorenzo, én…
kijöttem a gyakorlatból. Nem…
Gondold át!
Gondoljuk át!
Itt vannak ezek is. Értékesítjük őket.
Nem érdekelnek a Laserek, Ernesto. Azt mondtad, van 29er.
Van is, arra!
- Menjünk! - Persze, mutatom.
Itt is van.
Egy tagé volt.
A lányainak vette.
Öt éve nem látott vizet.
- Lent kicsit karcos. - Súrolta a sziklákat.
Mit gondolsz?
Nem vészes az állapota. Ennél rosszabbakat is megjavítottam már.
Sara eldöntötte már?
Még gondolkodik rajta.
Tudom, őrülten hangzik.
Négy éve még az olimpiáról álmodtál.
Nem rezelhetsz be a Két Öböl Regattától.
Csak egy öböl lesz.
De igen, félek.
Félek, hogy nem fog menni.
- Szerintem nem jó ötlet. - Engedd beszélni, apa!
Mint mondtam, ekkora erőfeszítésnek kitenni a testedet
következményekkel fog járni.
Ennek ellenére írhatok neked igazolást.
Mondj valamit!
Az orvos azt mondta, írhat igazolást…
- És akkor mi van? - Apa, én akarom ezt.
Milyen következményekkel járna?
Sara betegsége határozottan degeneratív.
A regatta felgyorsíthatja a romlást.
Hallottad?
Mégis mit kéne tennem?
Bezárkózni a házba?
Mire várnék ott?
Sara…
Ebben a kórházban születtél.
Nem kellett volna idejönnöm.
Jókat játszottunk, mikor kicsi voltál.
Boldoggá tehettelek volna.
Apa, de hát boldoggá tettél.
- Emlékszel… - Mire?
A fagyizóra a nagyi háza mellett.
Pisztácia és sztracsatella. Imádtad.
Vagy amikor kényszerítettél, hogy biciklizzek,
mert féltem, hogy leesek.
Vagy amikor vitorláztunk.
Nélküled sosem fedeztem volna fel a szenvedélyemet.
Hát jó.
Talán most Lorenzót sem ismerném.
Ezt csak azért mondod, hogy aláírjam az igazolásodat.
Ismerlek.
Lehet.
De apa, ő a szerelmem.
Az első szerelmem.
Emlékezni akarok rá, amikor minden nehezebb lesz.
Igen, Sara.
Nem, fedd le rendesen! Meglepetés lesz.
Jól van.
- Biztos, hogy jönnek? - Hagyd már, apa!
Ott vannak.
Szia!
Vigyázz magadra!
Sok szerencsét!
Helló!
FAVIGNANA-SZIGET
Az első regatta véget ért…
Már csak pár másodperc, és kezdődik a verseny.
Gyerekek!
Mutassak egy delfint?
- Milyen delfint? - Gyertek!
Meglepetés!
- Jó napot! - Jó napot!
Viszlát a klubban!
Már alig várom.
A klub új csapata…
Sara, mi a baj?
- Semmi. - Semmi.
Ne már!
Mi az?
Félek a holnaptól.
Mitől félsz?
Nem akarok teher lenni.
Miért lennél az? Az edzésen minden jól ment.
Mindent bele akarok adni.
Máris elfáradtam.
Itt vagyunk, együtt.
Velem vagy, és ez a legjobb dolog, ami valaha történt velem.
Megyünk enni?
Anya!
Sara!
Ezt neked készítettem, hogy segítsen megtartani az egyensúlyt.
Köszönöm.
Nem enged nagyon kidőlni, de legalább nem esel a vízbe.
Mi az?
Itt vannak. Szólították őket a vízbe.
Hallod a szél hangját?
- Látod a többi hajót? - Sara!
Nyugi!
Lélegezz mélyeket!
Minden oké, Sara?
- Fordulunk? - Oké.
Három, kettő, egy, mehet!
Túl lassan haladunk.
Gyorsulunk!
Óvatosan!
Nézd a gennakert!
Beakadt. Megpróbálom kioldani.
Feszítsd a vitorlát!
Mindjárt leelőzzük őket!
- Harmadikok vagyunk, közvetlen mögöttük. - Olyan közel vagyunk!
Óvatosan!
- Húzódj vissza! - Ne aggódj!
Sara!
Megvagy!
Le akartam győzni őket.
De elrontottad a fordulást.
Hogy vagy, kicsim?
Jól.
- Ennyire voltak a harmadik helytől. - Hallottam.
- Hihetetlen. - Igen.
Majdnem harmadikok lettek. Hát nem elképesztő?
Igen, elképesztő…
Itt vannak.
Mi történt veled?
Jó napot!
- Szállj ki! - Minden rendben?
Ő az apám.
- Helló! - Örvendek. Boris.
- Jó napot! - Köszönöm.
De most nyugodjunk meg kicsit!
Csak egy kicsit.
Fáradt vagy?
Már majdnem ott vagyunk.
HÓNAPOKKAL KÉSŐBB
- Végeztem, megyek. - Szia!
A feliratot fordította: Somogyi Julianna