Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERER
Lag et bål der, på den andre siden.
Kom igjen!
Kom, vi stikker ned til sjøen.
Vi har øl.
-Hvem sin kaps er dette? -Min.
Tosk!
-Ta den! -Takk.
-Hvem vil ha en øl? -Få opp farten.
-Se på dem. Se! -Løp!
Hva driver de med? Hei!
Det er fantastisk.
Du!
Beklager.
-Slipp den. Du lovet. -Tenk om han tekstet meg?
-Har han det? -Nei.
Greit.
Er det noen som vil hoppe over bålet?
Kom igjen, Lorenzo!
-Kom igjen, Lorenzo! -Hopp!
Hopp!
Typisk maskulin virilitet.
-Kom igjen, da! -Nei!
Med et skuffende resultat.
Selvfølgelig.
Hold kjeft.
Vent litt…
Hva driver hun med?
Olé!
Bra gjort!
Noen hoppet!
FAVIGNANA
På tide å stå opp.
-Kom igjen, opp med dere! -Slutt, jeg er trøtt.
Hva er alt dette rotet?
-Kan dere ikke rydde? -Kan du ikke banke på døren?
Teoritime på stranden, jenter.
-Klokken er syv! -Vekkerklokken stod på åtte.
Hadde dere det gøy i går?
Legg alle mobilene her. Kom igjen, fort!
Hvor er skoene mine?
-Dere må også stå opp, gutter! -Jenter.
Så fæle dere er!
-Kom, så går vi. -Kom, jenter.
-Skal du bytte her? -Ja.
Jeg er utenfor.
Hva er det han prøver på?
RELATIV VIND - SANN VIND - MOTVIND
Sann vind.
Francesco og Lorenzo er mine assistenter.
De skal hjelpe oss med de tekniske og teoretiske delene. Vær så god.
Vi har snakket om sann vind.
-Jeg skal vise dere tre kurser. -Assistent?
Motvind.
Sidevind.
Og medvind.
Og medvind, takk.
Sann vind er vektorsummen av relativ vind og motvind.
-Det stemmer ikke. -Hva sa du?
Reis deg.
Ikke vær sjenert.
Nei, bare…
Relativ vind er vektorsummen av sann vind og motvind.
-Korrekt. -Ja.
Godt observert. Takk.
Kom igjen, vi danner en sirkel. Sånn. Veldig bra!
Bytt side. Bra jobbet.
-Relativ vind? -Idiot.
Ta det rundt.
Bra. Sånn.
Ta den under. Putt den inn.
Denne går gjennom midten, og dra til.
Jeg husker det.
Vent, få hjelpe deg.
-Fanget! -Gi deg…
-Du skjønner det ikke. -Hva skjer?
Dette er Agata og Maurilio.
De er fra organisasjonen som arrangerer Golfregattaen.
Kom igjen. Konkurransen er viktig for mesteren.
I år har jeg det perfekte laget.
Se opp!
Kan noen komme og dra på denne siden?
Tror du han har ringt?
Ikke tenk på det, Barbara.
Jeg vet at han elsker meg.
Elsk meg, Giuseppe!
Dere slo opp for tre måneder siden.
Tre måneder?
Får jeg lov?
Ja.
-Jeg forstår. Hvor er kakene? -Vi har ikke kaker.
Så søtt!
Jeg stikker.
Jeg kom for å se til deg.
Takk.
Vær i seng om fem minutter.
Mario ble sint i dag.
Francesco og jeg tar visst ikke dette på alvor.
-Hvor mange ganger har du vært her? -Fire somre.
Jeg pleide å hjelpe til. Dette er mitt første år som assistent.
Det er sensommerfestival i landsbyen. Fint, ikke sant?
Ja.
Hva ler du av?
Du ser ut som et trafikklys.
Hvordan er festivalen?
Jeg vet ikke. Vi får ikke forlate leiren.
Du har kommet hit i fire år uten å dra dit?
Nei.
Synd.
Kom igjen, inn med dere.
-Har dere aldri sett fyrverkeri før? -Bli med meg.
Nå tror jeg at du aldri har vært.
Kanskje han vet veien.
De er nydelige.
Herregud!
De er nydelige.
Kanskje vi bør la være.
Nei, vi spør.
-Hallo. -God kveld.
Vet du hvor festivalen er?
På den andre siden av øya.
Ikke le.
Jeg ler ikke av dem.
Jeg er bare glad.
Denne sommerfestivalen er flott.
Det er jo en fest.
Skal vi danse?
Nei.
Så du hopper over bål, men tør ikke danse?
Jeg fører.
Trenger du en saktere sang?
-Vi må ta det alvorlig. -Ta det alvorlig!
Takk for i kveld.
Følg med. I dag skal vi til spissen av øya for å øve på det vi har lært.
Lorenzo, du seiler med meg.
Francesco, ta den andre jollen. Kom igjen.
Ja, det er vanskelig uten mye vind.
Forsiktig, ikke kom for nær!
-Hold avstand. -De hører ikke på deg.
-Du må rope. -Folkens! Seil i en sirkel!
Marco, du kommer inn for tidlig. Kom igjen!
Kom igjen. Fortsett! Kom igjen, Carletto. Sånn. Bra!
Sara!
Går det bra?
Len dere ut for å få mer fart. Kom igjen.
Jeg kan ikke se dere. Jeg ba dere om å snu jollen.
Trener!
Sara!
Hold deg fast i båten. Sånn, ja.
-Hun klarer det ikke. Hent henne. -Hun klarer det.
Si at hun må komme seg opp selv.
Kom igjen!
Vi kommer oss opp på egen hånd!
Greit, vi får hente henne.
Slapp av!
Få hånden din. Kom igjen.
Kom igjen.
-Kom opp. -Kom igjen.
Sånn, du klarte det.
Er alt i orden?
Vent.
Den smelter.
-Går det bedre? -Ja, jeg sa jo det.
Jeg har kaker.
Beklager det som skjedde.
Det går bra.
-Jeg ville følge reglene. -Jeg vet det.
Vent.
Gi oss kakene.
Dere.
Telefonene.
Ta det med ro.
Ikke gå for langt. Fergen kommer snart.
Han visste at jeg var opptatt.
Det er fælt å si farvel.
Uutholdelig.
Vil du ha?
Ellers takk.
Han er også uutholdelig.
Gjør du meg en tjeneste?
-Ja. -Ikke fortell mamma om beinet.
-Greit? -Ja.
Dette er den siste.
-Jeg tar det til lageret. -Jeg drar til pappa.
-Ses i morgen! -Ha det.
Slår du båtene med øks? Se på baugen.
Jeg så det. Hva skal vi gjøre, la den ligge her og råtne?
Jeg kan ikke utføre mirakler, Mario.
Mirakler? Du må bare gjøre jobben din. Mirakler…
Trening i morgen. Konsentrer deg.
-Min vakre sønn. Hvordan gikk det? -Bra, takk.
Vi kan dra hjem.
KOM TRYGT HJEM
NOEN HADDE DET VERRE ENN DEG
-Der er jenta mi! -Mamma.
Hvordan gikk det?
Er du fortsatt flink med båtene?
-Det var gøy. -Så bra. Spiser du?
Hei, hva gjør du?
Jeg har laget mye!
-Nettopp. Hent din egen mat. -Jeg kjøpte kaker.
Her. Ovnsbakt cassatelle. Din favoritt.
-Hvor skal du? Henter du mer? -Nei, jeg skal på byen for å ruse meg.
-Jeg blir med. -Det ville vært topp.
Sara?
Er alt i orden?
Hva er det?
Ingenting. Jeg mistet tallerkenen.
Hva skjedde?
Vennen, hva er galt? Hva skjedde?
Hva er det?
-Krampe. Jeg kan ikke reise meg. -Strekk det.
Det går bra.
-Hvorfor kaster du bort penger? -Det er ikke dine penger!
-Hva mangler du her? -Jeg har bestemt meg.
Hun har bestemt seg.
Jeg har snakket med megleren.
-God morgen. -Min lille mann.
Hvordan gikk det? Ligg unna! De er til naboene.
-Hva skjer? -Fruen vil forlate oss.
-Vil du dra? Hvor da? -Jeg vil finne en leilighet i nærheten.
Jeg har bodd her hele livet. Du er mann nå. Og du…
Glem det. På min alder har jeg rett på litt privatliv.
-Privatliv. -Ja.
Hvorfor trenger du det?
Hvorfor gidder jeg å snakke med ham?
Jeg har et par ærender i morgen.
-Jeg har trening på ettermiddagen. -Ja.
Frøken Maria…
Hva gjør du? Kaffen din!
Lorenzo…
Vil du ha kaffe?
Privatliv…
Hvorfor valgte jeg å forlate mannen min?
Han forlot deg!
Ned.
Helt opp.
Greit, du kan komme ned.
Jeg bøyer den.
-Gjør det vondt? -Litt.
Kom inn.
Hallo.
Du kan kle på deg.
-Hallo. Velkommen. -Takk.
-Jeg kom med første fly. -Pappa.
Hei.
Tre år etter diagnosen
har Saras muskeldystrofi gått inn i en ny fase.
Som dere vet, finnes det ingen kur.
Har du hatt flere episoder før i går?
Jeg fikk krampe da jeg seilet.
Hvorfor sa du ikke noe?
Musklene i hele kroppen svekkes.
Vi skal gjøre alt vi kan for å bremse utviklingen.
Skal vi kjøpe iskrem?
Ja, kom. Vi kjøper is.
Jeg vil helst være alene.
-Faren din kom akkurat. -Det går bra. La henne gå.
Jeg drar til hotellet for å jobbe litt.
Vi ses senere. Ha det.
Ha det.
Det er stemmer med tidsrammen legene ga meg.
Snart kan jeg ikke gå.
Ikke trekk for raske slutninger.
Herregud, beklager.
Vi skal møte guttene fra seilingen i kveld.
Lorenzo kommer.
Hva er poenget?
Kanskje jeg burde dra i rullestol.
Du har vært for mye sammen med meg.
Jeg byttet ut roret. Denne er mye bedre.
Takk, pappa.
Hans Majestet er klar.
Regattaen er om en måned, og du kommer sent. Kom dere i vannet.
For en plage.
Ja, men han har rett.
Vær forsiktige!
Gå fra innsiden.
Hvem er den nye mattelæreren?
Den høye, tynne.
Jeg har Suso. Hun er fæl.
Hvordan var festen?
-Jeg ble ikke lenge. -Og?
-Ingenting. -Sara?
Så?
-Hvordan var første skoledag? -Bra.
-Hva gjør du her? -Hva tror du?
Jeg tekstet deg.
-Jeg så det. Beklager, men… -Sara!
Moren min.
-Jeg er her. -Kommer!
Beklager, jeg må gå.
-Vi må snakke sammen. -Snakkes.
Hvis du svarer.
-Hvordan gikk det? -Bra.
Kan du flytte deg? Se på det der.
Et øyeblikk.
Hallo?
Ja?
Telefonen min er i bilen din.
Ja, jeg skjønte det.
Jeg må ha mistet den.
Grønnsaker, burgere…
Supersunne greier.
Nam, tofuburger. Nei, det er kjempegodt.
Jeg påstår ikke noe annet…
-Er dere barn ferdige? -Du kan ikke forvente at…
Kom igjen.
Vi prøver den veganske gourmetmaten. Gled faren din.
Spis tofuburgeren din.
Du, Sara.
Jeg har snakket litt med mamma.
Vi tenkte… Vel, vi ville foreslå…
Kanskje pappa kan flytte inn hos oss.
Hva synes du? Bare en stund.
-Litt… -Bare midlertidig.
Ja.
Jeg kan jobbe herfra.
Bare til vi tar hånd om dette…
…problemet.
Så det er alvorlig?
-Nei… -Hva er det du sier?
Alvorlig? Det var bare et forslag.
Ikke sant? Hvis du vil, Sara.
For å være sammen.
Sikkert. Vi kan være sammen i morgen.
Hei.
Gi hittegodset tilbake til meg.
Takk.
Kom hit.
Det er nydelig.
Virkelig nydelig.
Det er et spesielt sted. Jeg har ikke vist det til noen andre.
Ja. Det gjenstår å se.
Tror du ikke på meg?
Du er en tøff nøtt å knekke.
Mamma tok meg med hit.
Nå er du for gammel til å dra hit med henne.
Mamma døde.
-Unnskyld… -Nei. Beklager. Jeg ødela øyeblikket.
Hva? Faktisk…
Takk for at du sa det.
Lukk øynene.
-Hva? -Kom igjen, lukk øynene.
Kom igjen.
Stol på meg.
Snart fremme.
Litt til.
Greit.
Og ned.
Legg deg ned.
Kom igjen.
Åpne dem.
Det er fantastisk.
Vil du prøve på nytt?
Takk.
Og…
…han er søt og så snill.
Ett kompliment til, så går jeg.
Ikke vær sjalu.
-Hva mener du? -Ingenting, beklager.
Jeg skal møte ham senere.
-I dag? -Ja.
La ham jakte på deg.
Etter det han fortalte, trenger jeg ikke det.
Husk at han fortsatt er en fyr.
Du må la ham lide. Sånn er det.
Hør her.
Ikke bli sint.
Men har du sagt det?
Nei.
Det må du!
Jeg er så lykkelig. Jeg vil ikke miste ham.
-Det sier du nå. Men senere? -Senere?
-Jeg forteller Giuseppe alt. -Han har ikke svart på tre måneder!
Sara?
Det var unødvendig.
Du pleier alltid å støtte meg.
-Det er ikke min feil at du er syk. -Nettopp.
Ikke bland deg.
Der er hun.
-Hei. -Hei.
Se hvor jeg er!
Se så fint havet er. Jeg trener og tenker på deg.
Det er vanskelig i dag. Det blåser kraftig.
Hvor skal vi?
Til sykehuset.
De har fått prøveresultatene.
Og legen har meldt deg på et rehabiliteringskurs.
-Men jeg føler meg bra. -Det er bare noen få øvelser.
For å bremse sykdommen. Du bør gjøre det.
Det er bra for deg.
Hvor lenge har dere visst det?
-Ikke lenge. -Ja.
Ikke lenge.
Ja…
Vi har joggeskoene dine. Moren din er godt forberedt.
-De har basseng. -Ja.
Det går bra. Jeg tar det.
-Kom, så går vi. -Nei, jeg går alene.
-Dette er Dory. -Hei.
Hun er ny. Jeg fikk henne da jeg falt ned trappen. Jeg glemte det.
Dette er Diva, hun var et av de første.
Jeg må bruke altfor store klær for å skjule denne.
-Én skulder opp og én ned. -Utrolig.
Og du?
Hva?
Jeg har ingenting å vise frem.
Legg vekten på den vonde foten.
Trekk pusten.
Føl rytmen. Det er grunnleggende.
Se hvordan hun gjør det.
Pust sakte og dypt…
Kom igjen, fortsett.
Det går ikke. Det gjør vondt.
Ta det med ro. Det er normalt at muskelen blir sliten.
Her er treneren deres, Nanni Sanfilippo.
Se på bestefedrene!
Kom, det er vår tur.
…i kategori 470, Ricci og Danesi. Gi dem applaus.
Dere, de har begynt.
Hva driver dere med?
Gå og vask ansiktet ditt.
Sponsorene er her.
Her kommer vårt neste lag, 29er junior.
For klubben i dag, Francesco Lombardo og Lorenzo Giardini.
Gi dem applaus.
Her er de, de kommende stjernene trent av vår mester.
-Bra gjort, Mario. -Sønnen din er den med talent.
Dette blir deres første Golfregatta.
-Jeg er sen. Har du ventet lenge? -Så elegant.
Det er bare en skjorte.
Jeg spanderer.
Jeg må jobbe. Blir du sen?
Nei, slapp av.
Ha det.
Det gjelder mopeden min. Han er klubbens vaktmester.
Det var medlemmer og sponsorer der i dag.
Det er stort press når vi er på hjemmebane.
Jeg pleide også å delta i regattaer.
Jaså?
Jeg kom på andreplass i et stort mesterskap.
Andreplass i et stort mesterskap? Jøss. Godt gjort.
Jeg har vunnet tre.
Hvorfor sluttet du?
Jeg hadde ikke tid til skole eller venner.
Seiling vil alltid være min store kjærlighet, men uten konkurranser.
Uten konkurranser? Men regattaer er viktige.
Hva med adrenalinet før et løp?
-Mener du stresset? -Nei.
Snu deg.
Se det for deg.
Du er ved startbøyen.
-Hører du vinden? -Nei.
-Nå da? -Ja.
Og hva ser du rundt deg?
Hva ser jeg? To som leker, noen som soler seg…
-Hva ser jeg? -Ser du ikke de andre båtene?
Og publikum. Sara!
Sara!
Ett sekund til, og så…
Pang! Startskuddet.
Og de er i gang!
Det er en kamp helt inn mot mål!
Der er de. De kommer. Først. Vi er først!
-Vi vant. -Vi vant!
Er du skadet?
Nei, det går bra. Jeg vrikket den bare.
-Det var min feil. Vil du sette deg? -Nei.
Sett deg.
Hvor gjør det vondt?
-Det er folk her. -Beklager. Du har rett.
Alt jeg gjør i dag, går galt.
Vil du gå tilbake?
Vent.
Du må dytte.
-Og så dra. Sånn. -Bra triks.
-Sofaen må være minst ti år gammel. -Jeg vet det.
Jeg har alltid dette med meg.
Vi setter det her.
Foran trofeet ditt.
Nei, her.
-Hva synes du? -Boris.
Klar.
-Denne er din, ikke sant? -Ja.
-Det lå på pulten min. -Beklager.
Gjør deg klar. Vi skal til sykehuset.
-På en lørdag? -Ja, på lørdager også. Skynd deg.
Pust dypt inn.
Pust ut.
Pust inn. Pust gjennom munnen.
Jeg fikk problemer igjen.
Det var høyere oppe.
Jeg var med en venn.
Jeg turte ikke å fortelle ham sannheten.
En annen type problem.
Hvis han er en venn, aksepterer han deg som du er.
Pust ut gjennom munnen og press.
Press.
Ja.
…i håp om at det bremser sykdommen.
Bremser?
Bremser, ja.
Sara?
Hva har dere gjort?
Han var utenfor. Vi inviterte ham inn fordi…
Susanna.
Han ventet på deg.
Lorenzo, vent.
Jeg ville si det.
Måtte dere?
Så trist.
Sara, vent…
Corso Olivuzza…
Du er tidlig tilbake! Du kan hjelpe meg…
Hei.
Lorenzo.
Lorenzo!
Bra. Det hjelper treningen, ikke sant?
Det er første gang.
Få den. Du vet ikke hvordan du skal tenne den.
Hva heter hun?
-Sara. -Og hva har hun gjort?
Ingenting, tante.
Så hva er problemet?
Det er første gang jeg har likt noen.
Og…?
Om noen måneder vil hun sitte i rullestol.
Jeg giftet meg med en frisk fyr. Innen seks måneder var han utro.
Jeg hadde puttet drittsekken i rullestol selv.
Pappa kom ikke over mammas sykdom.
Faren din har alltid vært sånn. Han ble født deprimert.
Det var en tung tid, ja, men han valgte å være alene.
Skjønt han hadde noen fans.
-Pappa? -Ja.
Hvem da?
Maria.
-Maria fra markedet? -Ja.
Hun er gammel.
Han var alltid gretten, som vanlig.
Men jeg har aldri sett noen elske noen slik faren din elsket moren din.
Sånn sett er det fint.
Jeg er redd.
Hvem ville ikke vært det?
Hjelp!
Mamma!
Kom igjen, prøv.
Vi prøver.
Sterk.
Har du funnet noe?
Ja, den er 50 kvadratmeter og bare et par minutter unna.
Hva skal du med alt dette?
Minner. Den tilhørte pappas fetter, Franco.
-Hallo. -Hei.
Så du skal faktisk flytte.
Slutt, du knuser dem!
Jeg vil sitte i sofaen.
Eller tar du den også?
-Du kan beholde sofaen. -Takk.
En jente venter på deg utenfor.
I bakgården?
Klubbens vaktmester tok henne med til arbeiderområdet.
-Pappa… -Gå. Slapp av.
Jeg burde ha sagt det.
Ja.
Da jeg var 13,
begynte jeg å sjangle mens jeg gikk.
Mamma trodde jeg var full.
Hun straffet meg.
Men så fikk vi vite hvorfor.
Jeg ville ikke at du skulle være med meg av medlidenhet.
-Det hadde jeg ikke gjort. -Mange gjør det.
Pappa flyttet tilbake til mamma for å være nær meg, så…
Du kan jo få hvem som helst.
Kom du hit for å si unnskyld eller for å dumpe meg?
For om du skal dumpe meg, er det for sent.
Se på meg.
Jeg har tenkt på det. Jeg vil være med deg.
Greit.
Hva mener du med "greit"?
Men ingen kompromisser.
Jeg skal være nådeløs.
Vent her.
Tante.
-Det er krise! -Hva er det? Er hun syk?
-Nei, jeg trenger mat! -Så si ifra!
Slutt. De er til Maria.
Fort deg. Hun venter på meg.
Kom igjen!
Faren din ligner på klubbens vaktmester.
Ja, selv jeg tar feil. Hopp på.
-Hvor skal vi? -Ingen spørsmål.
Er vi fremme?
Klubben tilhører pappas kompis. Det var her jeg begynte.
Vent her.
-Ernesto! Gjør meg en tjeneste. -Fortsett…
-Ser du den jenta? -Det er vanskelig å unngå.
Jeg vil ta henne med ut i en båt.
Hva? Kom igjen, fort deg.
Tante er et geni.
Det er ikke du.
Kom hit.
Er du sikker?
Du er nydelig.
-Hvor har du vært? -Ute.
De sa at du stakk fra skolen. Hva skjedde?
Sara.
Du kan gjøre som du vil, men ikke forsvinn.
Vi må vite hvor du er. Forstått?
Sara?
Det er godt å ha deg tilbake.
Hei. Hopp uti.
-Hva er problemet? -Tror dere at dette hjelper?
-Hva da? -Rehabilitering, øvelsene.
Selvsagt. Neste måned svømmer vi som delfiner.
Hva er det, Caterina?
Caterina!
Kom igjen. Pust…
Sakte.
Sakte. Bedre?
-Ja, takk. -Ja?
-Det holder for i dag. Vi hviler. -Ja.
En undervannsstrøm.
Nei, ikke nødvendigvis.
Sara utviklet kardiogent sjokk.
Vi kan unngå slike episoder ved hjelp av en hjemmerespirator.
Takk, doktor.
-Vi ses i morgen. -Ja.
-Ha det. -Ha det.
Hva skjedde?
I går kom hun sent hjem.
I dag lot du henne vente i solen i to timer.
Hvorfor tror du jeg advarte deg?
Sara kan ikke ha et normalt liv. Forstår du det nå?
Kom, Susanna. Vi drar.
Jeg er en venn av Sara.
Beklager, hun må hvile.
Hvordan går det?
Vi må ta flere prøver. Hun blir over natten for sikkerhets skyld.
Fortsatt våken? Hva er klokken?
Jeg vet ikke.
Beklager gårsdagen.
Du så redd ut.
Du har det samme uttrykket nå.
-Jeg kan ikke huske henne. -Du var for liten.
Nei, det er ikke det.
Det er som om jeg har slettet mamma fra hukommelsen.
Kanskje gjør det at det ikke er så vondt.
Hør her.
I mange år har det vært vondt å tenke på mamma.
Men hun var så modig da hun led.
Mens jeg ga etter for raseriet.
Og nå?
Jeg føler meg heldig som fikk elske henne.
Du slipper ikke unna smerte.
Du må lære deg å leve med det.
Kan jeg ta det?
Selvsagt. Det er ditt.
Legg deg.
Velkommen hjem.
Hallo, Barbara.
Hei.
Vel?
Hva gjør vi?
Etter deg.
Og det sier du først nå?
Jeg hater deg.
Hvordan var det?
Ikke si det.
Først tok han deg med for å se et svidd tak,
nå en hule…
Han kan være en seriemorder.
Herregud.
Jeg vet at han er utenfor.
-Han har sendt ti meldinger. -Så han forfølger deg.
Nei.
Kanskje du burde snakke med ham.
Jeg har blitt dårligere.
Mamma lar meg ikke være i fred.
Og jeg plager deg alltid.
Lorenzo, ikke seil opp mot vinden!
Du må klare det alene.
Ikke overdriv.
Lorenzo!
Kom hit.
Ikke vær så klengete.
Jeg vil bare hjelpe deg.
Det er vanskelig nok å komme hit hver dag.
Jeg vet det, kjære. Jeg følger deg bare.
-Hva kan jeg gjøre? -Stoler du ikke på meg?
Jeg vet at du ikke vil at jeg skal møte ham. Jeg skal ikke rømme.
Greit, jeg venter her.
-Jeg kan ikke tro det. -Men det er sant.
-Når? -I går.
Hva har skjedd?
Hvor er Caterina?
Hjertet hennes sviktet.
Det er ikke mulig.
Det gikk jo så bra!
Hva er poenget med dette?
-Det er ingen vits. Det er meningsløst. -Det er ikke sant.
Det er ikke sant.
Hun var bare ti.
Jeg vet det, kjære.
Hun kunne ha gjort så mye.
Og vi skal gjøre mye sammen.
Så mye.
Sånn er det.
Vil du ha?
Ja.
Litt al dente.
Lorenzo.
Hvor er Francesco?
Super fest, ikke sant?
Du skal få en drink.
Hei, Fra.
-Bestevennen min. -Hei.
Hva driver du med?
Ingenting. Hva driver jeg med?
Hva har du tatt?
Går det bra?
Jeg føler meg topp. Slapp av.
Hvorfor kom du ikke? Regattaen er om ti dager.
Fra!
Francesco!
Fra? Hjelp meg!
Francesco!
Han er så høy!
Det som skjedde, er alvorlig.
Problemet er at du var sammen med ham.
Skjønner du?
Ta det med ro. Vi har funnet en ny partner til deg.
Og Francesco?
Vi og faren hans har funnet ut at Francesco tar en pause.
Greit, men hva er poenget uten Francesco?
-Jeg går. -Vi ses.
Lorenzo, vi har investert i deg fordi du har talent.
Men hvem tror du har betalt for båtene og turene?
Kanskje du ikke skjønner at det ikke er opp til deg.
Ok, jeg skjønner.
Hva mener du med "ok"?
Uten meg hadde du ikke engang hatt råd til en jakke.
Er det forstått?
Hvor lenge må vi bli?
Jeg skjønner det ikke.
Du burde like dette.
-Du slipper jo skolen i dag. -Hva så?
Jeg vet at du ofte har skulket for å handle med Barbara.
I dag er det mammas tur.
Til Boris?
Ikke? Litt farge, for en gangs skyld.
Har du funnet noe?
Kanskje.
-Den er for lang. -Få se.
Kanskje litt. Prøv denne.
Denne.
Den er ikke min stil.
Mamma?
Du er nydelig. Kom.
Jeg går.
Vi ses senere.
-Moren din er topp. -Hun er gal.
Jeg har savnet deg.
Jeg har savnet deg også!
Jeg har savnet deg.
-Er det sprøtt å invitere henne? -Det er ikke så vanlig.
-Greit, den er klar. Her. -Takk.
Den er varm.
Du kunne ha funnet på noe annet.
Men det er vår felles lidenskap.
-Du strøk den for mye. -Jeg har ikke fått noen klager før.
Kom igjen.
-Jeg ser ut som en bankmann. -Du ser kjekk ut.
Greit. Kom igjen.
Ønsk meg lykke til.
-Husk blomster fra Maria. -Som om jeg glemmer det!
Skal du spise det smykket?
Takk. Det var ikke nødvendig. Så snilt gjort.
-De er til Sara. -Selvsagt.
Takk.
-Gi meg den. -Takk.
-Hallo, Lorenzo. -Hallo.
Så fine. Skal vi sette dem i en vase?
Ja.
Og nå, den store finalen.
Fin og feit, akkurat slik dere liker den.
Vi må skåle.
Vi drikker oss fulle.
Endelig.
Vent litt.
Du kan snu deg.
Det er bare om natten.
Gjør det vondt?
Skremmer det deg?
Jeg hadde aldri sett for meg at dere skulle spise middag sammen.
Og så…
Og så?
Og så…
Hva mer kan vi gjøre sammen?
Jeg vil reise.
Og så?
Og så…
…vil jeg våkne hver morgen…
…med deg ved min side.
Og så?
Sara?
Hva er det?
Og så?
Golfregattaen.
Jeg fant en klubb vi kan seile for.
Du har vært der. Klubben til pappas kamerat.
Lorenzo, jeg…
Jeg er ute av trening. Jeg kan ikke…
Tenk på det.
Vi tenker på det.
Så har vi disse. Vi selger dem.
Jeg er ikke interessert i lasere, Ernesto. Du hadde en 29er?
Ja. Der borte.
-Kom. -Jeg skal vise dere.
Her er den.
Den tilhørte et medlem.
Han kjøpte den til døtrene sine.
Den har lagt på land i fem år.
-Det er noen riper her nede. -Den traff steinene.
Hva synes du?
Den er ikke i elendig stand.
Jeg har fikset mye verre.
Har Sara bestemt seg?
Hun er i tenkeboksen.
Det høres sprøtt ut.
For fire år siden drømte du om å delta i OL.
Du kan ikke være redd for Dobbeltregattaen.
Bare én golf, ikke to.
Men jeg er redd.
Jeg er redd jeg ikke klarer det.
-Det er ikke så lurt. -La henne snakke, pappa.
Som jeg sa, å utsette kroppen for en slik påkjenning
vil åpenbart få konsekvenser.
Når det er sagt, kan jeg skrive en attest.
Si noe!
Legen sa at hun kan skrive en attest…
-Hva så? -Pappa, jeg er sikker.
Hva slags konsekvenser er det snakk om?
Saras sykdom er degenerativ.
Regattaen kan fremskynde utviklingen.
Hørte du det?
Hva skal jeg gjøre?
Stenge meg inne i huset?
Og vente på hva?
Sara…
Du ble født på dette sykehuset.
Jeg burde ha blitt i Palermo.
Vi hadde det gøy da du var baby.
Jeg kunne gjort deg lykkelig.
Du gjorde meg lykkelig.
-Husker du… -Hva?
Iskremen like ved bestemors hus.
Pistasj og stracciatella. Du elsket den.
Eller den gangen du måtte tvinge meg til å sykle
fordi jeg var redd for å falle.
Eller når vi seilte.
Var det ikke for deg, ville jeg ikke oppdaget lidenskapen min.
Ja, ja.
Kanskje ville jeg ikke møtt Lorenzo.
Du sier det for å få meg til å si ja.
Jeg kjenner deg.
Kanskje.
Men, pappa, han er min kjærlighet.
Min første kjærlighet.
Og jeg vil huske ham når ting blir vanskeligere.
Ja.
Nei, dekk det til. Det er en overraskelse.
Ja vel.
-Kommer de virkelig? -Gi deg, pappa.
Der er de.
Ha det.
Vær forsiktig.
Lykke til.
Hei.
Den første regattaen er over…
Løpet begynner om noen sekunder.
Dere.
Vil dere se en delfin?
-Hvilken delfin? -Kom hit.
Overraskelse.
-Hallo. -Hallo.
Vi ses på klubben.
Jeg gleder meg.
Et nytt lag for klubben…
Hva er galt?
-Ingenting. -Ingenting…
Kom igjen.
Hva er det?
Jeg er redd for morgendagen.
Redd for hva da?
Jeg vil ikke være en byrde.
Hva mener du? Treningene har gått bra.
Jeg vil gi alt.
Men jeg er sliten.
Vi er her. Sammen.
Du er ved min side. Det er det beste som kunne skjedd meg.
Skal vi spise?
Mamma!
Sara?
Jeg laget deg denne. Den kan hjelpe deg med balansen. Her.
Takk.
Du kan ikke lene deg for langt ut, men du faller ikke i vannet.
Hva er det?
Her er de. De har blitt kalt ut i vannet.
Hører du vinden?
-Kan du se de andre båtene? -Sara.
Slapp av.
Pust.
Går det bra?
-Skal vi slå? -Greit.
Tre, to, én, slå!
Vi seiler for sakte.
Farten øker!
Forsiktig!
Se på gennakeren.
Den sitter fast. Jeg frigjør den.
Stram inn seilet.
Kom igjen, vi tar innpå.
Vi er like bak dem, på tredjeplass.
Kom igjen, vi er så nære!
Vær forsiktig!
-Tilbake i båten. -Slapp av.
Sara!
Der er du!
Jeg ville slå dem.
Men du svingte feil.
Hvordan går det, dust?
Bra.
-De kom nesten på tredje. -Jeg hørte det.
-Det er utrolig. -Ja.
De kom nesten på tredje. Er ikke det utrolig?
Ja, utrolig. Ja…
De kommer.
Hva skjedde med deg?
Hallo.
-Hva gjør du? Kom ut. -Er alt i orden?
Dette er pappa.
-Hei. -Hyggelig å møte deg. Boris.
-Hallo. -Takk.
Men nå roer vi ned.
Bare litt.
Er du sliten?
Vi er snart fremme.
NOEN MÅNEDER SENERE
-Jeg går. -Ha det.
Tekst: Therese Murberg