Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‎NETFLIX PREZINTĂ
‎Așa! Vreau ca focul să fie acolo, ‎pe partea cealaltă.
‎Haideți!
‎Hai! Să mergem la mare!
‎Avem bere aici, băieți.
‎- A cui e șapca asta? ‎- A mea.
‎Ce prost!
‎- Prinde-o, atunci! ‎- Mersi.
‎- Cine vrea o bere bună? ‎- Mai repede, frate!
‎- Uitați-vă la ei! Hai, uitați-vă! ‎- Fugi!
‎Ce fac ei acolo? Hei!
‎E minunat!
‎Hei!
‎Scuze.
‎- Lasă-l! Ai promis. ‎- Dacă mi-a scris?
‎- Ți-a scris? ‎- Nu.
‎Bine.
‎Vrea cineva să sară prin focul ăsta?
‎Haide, Lorenzo!
‎- Haide, Lorenzo! ‎- Sari!
‎Sari!
‎O demonstrație clasică ‎a virilității masculine.
‎- Haide! ‎- Nu!
‎Cu rezultate dezamăgitoare.
‎Evident.
‎Fugi de-aici!
‎Stai așa…
‎Ce face? Sare?
‎Olé!
‎Frumos!
‎Cineva a sărit!
‎INSULA FAVIGNANA
‎E timpul!
‎- Hai! Ridicați-vă! ‎- Încetează! Sunt obosită.
‎Ce e mizeria asta?
‎- Nu știți să păstrați un loc curat? ‎- Tu nu știi să bați la ușă?
‎La plajă, la cursul de teorie!
‎- Dar e abia 7:00! ‎- Alarma nu era pentru ora 8:00?
‎V-ați distrat aseară, nu?
‎Puneți toate telefoanele aici! ‎Haide, repede!
‎Unde sunt pantofii mei?
‎- Se pot trezi și băieții! ‎- Fetelor!
‎Ce tâmpite sunteți!
‎- Haideți! Să mergem! ‎- Haideți, fetelor!
‎- Te schimbi aici? ‎- Da.
‎Te aștept afară.
‎Ce încearcă să facă?
‎VÂNT APARENT - REAL - LARG
‎Vânt real.
‎În această tabără, i-am promovat ‎pe Francesco și Lorenzo ca asistenți.
‎Ne vor ajuta cu partea tehnică ‎și cu cea teoretică. Haideți!
‎Am discutat despre vântul real.
‎- Acum vă arăt trei cursuri posibile. ‎- Asistent?
‎De bulină.
‎De travers.
‎Și din pupă.
‎Și din pupă, mersi.
‎Vântul real e suma vectoriala ‎a vântului aparent și a celui larg.
‎- De fapt, nu-i așa. ‎- Îmi pare rău, ce spuneai?
‎Ridică-te!
‎Nu te sfii! Haide!
‎Nu, chestia e că…
‎Vântul aparent e suma vectorială ‎a vântului real și a celui larg.
‎- Corect. ‎- Da.
‎Bună observație! Mulțumesc.
‎Să formăm un cerc! ‎Așa! Vă descurcați foarte bine!
‎Acum schimbați partea! Bravo!
‎- Vântul aparent? ‎- Ce idiot!
‎Acum fă o buclă în față!
‎Bravo! Așa!
‎Dă-l pe dedesubt! Bagă-l înăuntru! Bine.
‎Asta vine la mijloc și trage!
‎Îmi amintesc.
‎Stai! Te ajut eu.
‎- Am prins-o! ‎- Haide…
‎- Nu înțelegi. ‎- Ce se întâmplă?
‎Ei sunt Agata și Maurilio.
‎Reprezintă Federația ‎care organizează Regata Golfului.
‎Atenție! Concursul e esențial ‎pentru campion.
‎Am echipa perfectă anul ăsta.
‎Atenție, toată lumea!
‎Poate cineva să tragă pe partea asta?
‎Crezi că m-a sunat?
‎Nu te mai gândi, Barbara!
‎Sunt sigură că mă mai iubește.
‎Iubește-mă, Giuseppe!
‎V-ați despărțit acum trei luni.
‎Trei luni?
‎Îmi permiteți?
‎Sigur.
‎- Gata, am înțeles. Unde sunt prăjiturile? ‎- Nu există.
‎Ce drăguț!
‎Eu plec.
‎Am venit să văd ce mai faci.
‎Mulțumesc.
‎Toată lumea, ‎la culcare în cinci minute, da?
‎Mario s-a enervat azi.
‎Eu și Francesco ‎n-am fi destul de serioși.
‎- De când vii aici? ‎- Doar de patru veri.
‎Obișnuiam să ajut. ‎E primul meu an ca asistent.
‎E festivalul de sfârșit de vară ‎al orașului. E minunat, nu?
‎Da.
‎De ce râzi?
‎Arăți ca un semafor.
‎Cum e festivalul?
‎Nu știu. Nu putem părăsi tabăra.
‎De patru ani de zile, n-ai fost să vezi?
‎Nu.
‎Păcat!
‎Haideți, intrați toți! Hai!
‎- N-ați mai văzut artificii? ‎- Hai cu mine!
‎Acum cred că n-ai fost niciodată.
‎O ști el drumul.
‎Sunt superbi.
‎Doamne!
‎Sunt superbi.
‎Poate că n-ar trebui.
‎Hai să întrebăm!
‎- Salutare! ‎- Bună seara!
‎Știți unde se ține festivalul orașului?
‎Pe partea cealaltă a insulei.
‎Nu râde!
‎Nu râd de ei.
‎Sunt doar bucuroasă.
‎Festivalul ăsta e grozav.
‎E o petrecere.
‎Dansăm?
‎Nu.
‎Sari prin foc, dar n-ai curaj să dansezi?
‎Hai! Conduc eu.
‎Ar fi bun un cântec mai lent?
‎- Să fim serioși! ‎- Să fim serioși!
‎Mersi pentru seara asta!
‎Fiți atenți! Azi mergem spre ‎cel mai îndepărtat punct al insulei,
‎ca să exersăm ce am învățat.
‎Lorenzo, navighezi cu mine.
‎Francesco, ia cealaltă barcă! Repejor!
‎Știu, e greu fără mult vânt.
‎Atenție! Nu vă apropiați prea mult!
‎- Lăsați loc între voi! ‎- Nu te vor auzi așa.
‎- Trebuie să strigi. ‎- Toată lumea! Stați în cerc!
‎Marco, vii prea devreme! Haide!
‎Haideți! Continuați în cerc! ‎Hai, Carletto! Așa! Bravo!
‎Sara!
‎Ești bine?
‎Aplecați-vă mai mult! ‎Veți câștiga viteză. Hai!
‎Nu vă văd! V-am zis ‎să întoarceți puțin barca. Haideți!
‎Dle antrenor!
‎Sara!
‎Ține-te de barcă! Așa!
‎- Nu va reuși. Du-te și adu-o! ‎- Ba va reuși.
‎Trebuie să iasă singură din apă. Zi-i!
‎Haide, Sara!
‎Ieșim singuri din apă! Hai!
‎Bine. Hai s-o luăm!
‎Liniștește-te!
‎Dă-mi mâna! Haide!
‎Haide!
‎- Urcă! ‎- Haide!
‎Așa! Ai reușit.
‎E totul în regulă?
‎Stai așa!
‎Se topește toată.
‎- Sigur ești mai bine? ‎- Da, ți-am spus. N-am nimic.
‎Am prăjituri.
‎Îmi pare rău pentru căzătură.
‎Nu-i mare lucru.
‎- Am respectat regulile. ‎- Știu.
‎Stai!
‎Poți lăsa prăjiturile.
‎Atenție!
‎Telefoanele!
‎Ușurel! Calmați-vă!
‎Nu vă îndepărtați! ‎Feribotul va ajunge în curând.
‎Știa că sunt ocupată.
‎E oribil când trebuie să-ți iei adio.
‎Absolut înfiorător.
‎Vrei să fumezi?
‎Nu, mersi.
‎Și el suferă mult.
‎Pot să te întreb ceva?
‎- Sigur. ‎- Nu-i spune mamei despre piciorul meu.
‎- Da? ‎- Da.
‎Ăsta e ultimul.
‎- Îl duc la depozit. ‎- Bine. Eu merg la tata.
‎- Pe mâine! ‎- Pa!
‎Loviți bărcile astea cu toporul? ‎Uită-te în ce hal e prova!
‎Am văzut. Ce să facem? ‎Să le lăsăm aici ca să putrezească?
‎Nu pot face miracole, Mario.
‎Ce miracol? ‎Trebuie doar să-ți faci treaba. Miracole…
‎Antrenament, mâine, da? ‎Concentrează-te, te rog!
‎- Scumpul meu fiu! Cum a fost? ‎- Bine, mulțumesc.
‎Din punctul meu de vedere, ‎putem pleca acum.
‎AM AJUNS ACASĂ ÎN SIGURANȚĂ
‎CINEVA A PĂȚIT-O MAI RĂU DECÂT TINE
‎- Uite-o pe fata mea scumpă! ‎- Mamă!
‎Cum a fost?
‎Ai învățat să mergi cu barca?
‎- A fost distractiv. ‎- Mă bucur să aud asta. Mănânci deja?
‎Ce faci?
‎Am gătit o grămadă!
‎- Exact. Ia-ți farfuria ta! ‎- Ți-am adus prăjituri.
‎Poftim! Ravioli dulci, la cuptor. ‎Preferatele tale!
‎- Unde mergi? Mai vrei? ‎- Nu, merg în club, ca să mă droghez.
‎- Atunci, vin și eu. ‎- Ți-ar prinde bine.
‎Sara?
‎E totul în regulă?
‎Sara, ce se întâmplă?
‎Nimic. Am scăpat farfuria, atât.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Scumpo, ce e? Ce s-a întâmplat?
‎Ce e?
‎- O crampă. Nu mă pot ridica. ‎- Întinde piciorul!
‎Nu e mare lucru.
‎- De ce irosești banii? ‎- Te porți de parcă ar fi banii tăi!
‎- Ce-ți lipsește aici? ‎- M-am hotărât deja.
‎S-a hotărât.
‎Am fost deja la agenție.
‎- 'Neața! ‎- Micuțul meu!
‎Cum a fost? Ia mâna! Sunt pentru vecini.
‎- Ce se întâmplă? ‎- Doamna asta vrea să plece.
‎- Vrei să pleci? Unde? ‎- Vreau un apartament în apropiere.
‎Am trăit aici toată viața. ‎Acum ești bărbat. Iar tu…
‎Lasă! La vârsta mea, ‎am dreptul la puțină intimitate.
‎- Intimitate? ‎- Da.
‎De ce ai nevoie de intimitate?
‎De ce mi-oi bate capul cu el?
‎Ascultă, am de făcut ‎niște comisioane mâine.
‎- Sigur. Mă antrenez după-amiază. ‎- Da.
‎Dra Maria…
‎Ce faci? Cafeaua!
‎Lorenzo…
‎Vrei tu cafeaua?
‎Intimitate…
‎De ce-oi fi ales să-mi părăsesc soțul?
‎El te-a părăsit pe tine!
‎Coboară!
‎Acum, urcă până sus.
‎Bine, poți să cobori acum.
‎Acum îl îndoi.
‎- Te doare? ‎- Un pic.
‎Intră!
‎Bună ziua!
‎Poți să te îmbraci.
‎- Bună ziua! Bun venit! ‎- Mersi.
‎- Am luat primul zbor disponibil. ‎- Tată.
‎Bună!
‎La trei ani de la primul diagnostic,
‎distrofia musculară a Sarei ‎a intrat într-un stadiu nou.
‎După cum știți, ‎nu există un leac definitiv.
‎Ai mai avut vreun episod asemănător ‎până acum?
‎Am avut un cârcel la lecția de navigare.
‎De ce nu mi-ai zis nimic?
‎Mușchii ei slăbesc în tot corpul.
‎Sara, vom face tot posibilul ‎ca să încetinim procesul degenerativ.
‎Mergem să luăm înghețată, Sara?
‎Da, haide! Să mergem la înghețată!
‎Aș prefera să rămân singură puțin.
‎- De ce? Tocmai a venit tata. ‎- E-n regulă. Las-o!
‎Merg la hotel. Am ceva de rezolvat.
‎Ne vedem mai târziu. Nu-i grabă. Pa!
‎Pa!
‎E în orizontul de timp prezis de medici.
‎S-ar putea să nu mai pot merge în curând.
‎Stai! Nu trage concluzii!
‎Doamne! Scuze.
‎Ne vedem cu băieții ‎de la cursul de navigare diseară, da?
‎Va veni și Lorenzo.
‎Ce rost mai are?
‎Ar trebui să vin în scaun cu rotile.
‎Ai învățat să glumești ca mine.
‎Am schimbat bastonul. ‎Asta e mult mai bună.
‎Mersi, tată.
‎Maiestatea Sa e pregătită.
‎Mai e o lună până la regată, ‎iar tu întârzii o oră. Treci în apă!
‎Ce nesuferit!
‎Acum, are dreptate.
‎Aveți grijă!
‎Luați-o dinspre interior!
‎Ce profesor ai la matematică?
‎Unul înalt și slab.
‎Eu o am pe Suso. E insuportabilă, sincer.
‎Cum a fost petrecerea de ieri?
‎- N-am stat mult. ‎- Și?
‎- Nimic special. ‎- Sara?
‎Deci?
‎- Cum a fost prima zi la școală? ‎- Bine.
‎- Dar tu ce cauți aici? ‎- Ce crezi?
‎Ți-am scris.
‎- Am văzut. Scuze, dar… ‎- Sara!
‎E mama.
‎- Sunt aici. ‎- Vin!
‎Scuze. Trebuie să plec.
‎- Trebuie să vorbim. ‎- Pe curând!
‎Dacă-mi răspunzi.
‎- Cum a mers? ‎- Bine.
‎Poți să te miști, te rog? Uite!
‎O clipă!
‎Alo?
‎Da?
‎Telefonul meu e în mașina ta.
‎Da, mi-am imaginat.
‎Cred că mi-a alunecat din mână.
‎Legume, hamburgeri…
‎Chestii sănătoase.
‎Delicios! Hamburger din tofu. ‎E minunat. Pe bune.
‎Nu zic nimic, dar…
‎- Ați terminat, copii? ‎- Nu te poți aștepta să fie…
‎Haide!
‎Să încercăm răsfățul vegan! ‎Poftă bună!
‎Mănâncă-ți hamburgerul din tofu!
‎Ascultă, Sara!
‎Am discutat cu mama ta.
‎Ne gândeam că… ‎Am vrut să sugerăm că poate…
‎Tata s-ar putea muta cu noi.
‎Ce spui? Doar pentru o vreme.
‎- O vreme… ‎- Ar fi doar temporar.
‎Da.
‎Pot lucra de la distanță.
‎Doar până când trecem de…
‎obstacolul ăsta.
‎Adică e foarte grav?
‎- Nu… ‎- Cum adică?
‎Cum adică grav? Era doar o idee.
‎Nu? Dacă ți-ar plăcea, Sara.
‎Ca să fim împreună.
‎În fine. Putem fi împreună mâine.
‎Bună!
‎Vă rog să returnați obiectele pierdute.
‎Mulțumesc.
‎Urmați-mă, vă rog!
‎E frumos.
‎E foarte frumos.
‎E un loc special. ‎N-am mai adus pe nimeni aici.
‎Da. Asta rămâne de văzut.
‎Nu mă crezi?
‎Nu te lași ușor.
‎Mama mă aducea aici.
‎Ești cam mare ca să mai vii cu ea acum.
‎Mama a murit.
‎- Îmi pare rău! ‎- Nu. Scuze. Am stricat momentul.
‎De ce? De fapt,
‎mulțumesc că mi-ai spus.
‎Închide ochii!
‎- Poftim? ‎- Haide, închide ochii!
‎Haide!
‎Haide! Ai încredere în mine!
‎Aproape am ajuns.
‎Încă un pic.
‎Bine.
‎Și jos.
‎Întinde-te!
‎Haide!
‎Deschide-i!
‎E minunat!
‎Vrei să începi din nou?
‎Mulțumesc.
‎Și eu.
‎De asemenea,
‎e drăguț, e foarte amabil.
‎Încă un compliment, și plec.
‎Nu fi geloasă!
‎- Cum adică? Scuze. ‎- Nimic, iartă-mă.
‎Mă mai văd cu el mai târziu.
‎- Poftim? Azi? ‎- Da.
‎Lasă-l să te urmărească puțin!
‎După ce mi-a spus, nu cred că trebuie.
‎Sara, nu uita! Tot băiat rămâne.
‎Trebuie să-l faci să sufere orice ar fi. ‎Asta e.
‎Ascultă!
‎Te rog să nu te superi.
‎Dar i-ai spus?
‎Nu i-am spus.
‎Trebuie să-i spui!
‎Sunt foarte fericită cu el. ‎Nu vreau să-l pierd.
‎- Acum spui așa. Dar apoi? ‎- Apoi, ce?
‎- Eu îi spun totul lui Giuseppe. ‎- Păcat că n-a răspuns de trei luni!
‎Sara?
‎- A fost inutilă replica. ‎- Tu mă bați mereu la cap!
‎- N-am nicio legătură cu boala ta. ‎- Exact.
‎Nu te băga!
‎Uite-o!
‎- Bună! ‎- Bună!
‎Uită-te unde sunt!
‎Vezi ce mare frumoasă? ‎Mă antrenez și mă gândesc la tine.
‎E foarte greu azi. Vântul e puternic.
‎Unde mergem?
‎La spital.
‎Au sosit rezultatele analizelor.
‎Iar doctorița a hotărât să te înscrie ‎la un curs de reabilitare.
‎- Dar mă simt minunat. ‎- Sunt doar câteva exerciții.
‎Pentru a încetini boala. Mai bine le faci.
‎Da, e mai bine.
‎Scuze, de când știați?
‎- Nu de mult. ‎- Da.
‎Nu de mult.
‎Da…
‎Ți-am luat pantofii, echipamentul. ‎Mama a venit pregătită.
‎- Au și piscină acolo. ‎- Da.
‎Lasă! Deschid eu.
‎- Hai! Să mergem! ‎- Nu, merg singură.
‎- Ea e Dory. ‎- Bună!
‎E cea mai nouă. ‎Am făcut-o căzând pe scări. Am uitat!
‎Ea e Diva. A fost printre primele.
‎Mi-ar trebui trei mărimi mai mari ‎ca s-o ascund pe asta.
‎- Un omoplat sus și unul jos. ‎- Uimitor!
‎Și tu?
‎Eu ce?
‎N-am nimic uimitor de arătat.
‎Sprijină-te pe piciorul care te durea!
‎Inspiră adânc!
‎Urmează ritmul! E esențial.
‎Uite! Uită-te cum face ea!
‎O respirație lentă și adâncă…
‎Haide! Continuă!
‎Nu pot s-o fac. Mă doare.
‎Nu-ți face griji! ‎E normal ca mușchiul să obosească.
‎Iată-l pe antrenorul lor, ‎Nanni Sanfilippo!
‎Ce moși!
‎Hai! Ne vine rândul.
‎…categoria 470, Ricci și Danesi. ‎O rundă de aplauze!
‎Au început!
‎Ce faceți?
‎Du-te și spală-te pe față, te rog!
‎Au venit sponsorii.
‎Urmează echipă, ‎juniorii la bărci de două persoane.
‎Astăzi reprezentanții clubului sunt ‎Francesco Lombardo și Lorenzo Giardini.
‎Aplauze!
‎Iată-i, viitorii învingători, ‎antrenați de campionul nostru.
‎- Bravo, Mario! ‎- Fiul tău e cel talentat.
‎Cei doi sunt pentru prima dată ‎la Regata Golfului.
‎- Am fost reținut. Ai așteptat mult? ‎- Câtă eleganță!
‎E doar o cămașă.
‎Din partea casei.
‎Lorenzo, mă întorc la muncă. ‎O să întârzii diseară?
‎Nu-ți face griji!
‎Pa!
‎E vorba de mopedul meu. ‎E meșterul clubului.
‎Azi au venit membri și sponsori.
‎Stresul e mare la competiții acasă.
‎Până la 14 ani, concuram și eu la regate.
‎Da?
‎Am fost a doua la Națională.
‎A doua, la campionatul național? Bravo!
‎Eu am câștigat trei.
‎De ce ai renunțat?
‎Fiindcă n-aveam destul timp ‎pentru școală sau prieteni.
‎Vela va fi mereu cea mai mare iubire, ‎dar fără competiții.
‎Fără concursuri? ‎Dar cursele sunt esențiale.
‎Ce zici de adrenalina înainte de cursă?
‎- Adică stresul? ‎- Nu!
‎Întoarce-te!
‎Imaginează-ți!
‎Ești la baliza de start.
‎- Auzi vântul? ‎- Nu.
‎- Dar acum? ‎- Da.
‎Și ce vezi în jurul tău? Ce vezi?
‎Ce văd? Doi oameni care se joacă, ‎cineva face plajă…
‎- Ce văd? ‎- Nu vezi celelalte bărci?
‎Iar mulțimea strigă: Sara!
‎Sara!
‎Încă o clipă, iar apoi…
‎Bum! Împușcătura care dă startul.
‎Și bărcile au pornit!
‎Lupta se duce până în ultima clipă ‎pentru scorul final!
‎Uite-i! Vin! Primii! Suntem primii!
‎- Am câștigat. ‎- Am câștigat!
‎Te-ai lovit?
‎Nu, nu e nimic.
‎E doar o luxație.
‎- Scuze, e vina mea. Vrei să te așezi? ‎- Nu.
‎Stai jos!
‎Unde te doare?
‎- Sunt oameni în jur. ‎- Da, scuze. Ai dreptate.
‎Numai prostii fac azi.
‎Ne întoarcem?
‎Stai așa!
‎Trebuie să împingi.
‎- Și apoi tragi. Așa! ‎- Ce truc bun!
‎- Canapeaua asta are cel puțin zece ani. ‎- Știu.
‎Am mereu poza asta.
‎Uite! O punem aici.
‎În fața trofeului tău.
‎De fapt, nu. Aici.
‎- Ce părere ai? ‎- Boris!
‎La apel!
‎- E laptopul tău, nu? ‎- Da.
‎- Era pe biroul meu. ‎- Scuze.
‎Pregătește-te, Sara! Mergem la spital.
‎- Și sâmbăta? ‎- Da, și sâmbăta. Grăbește-te!
‎Inspiră adânc!
‎Expiră!
‎Inspiră! Expiră pe gură!
‎Am avut iar o problemă.
‎Un pic mai sus de data asta.
‎Eram cu un prieten.
‎Nu am avut curajul să-i spun adevărul.
‎Asta e o altă problemă.
‎Dacă e prieten,
‎te va accepta așa cum ești.
‎Expiră pe nas și împinge!
‎Împinge!
‎Da.
‎…în speranța că încetinește ‎progresarea bolii.
‎Încetinește?
‎Încetinește, da. Încetinește.
‎Sara?
‎Ce ați făcut?
‎Era jos. L-am invitat pentru că…
‎Susanna.
‎Te aștepta.
‎Lorenzo, stai!
‎Voiam să-ți spun!
‎Chiar trebuia să faceți asta?
‎Ce trist!
‎Sara, așteaptă…
‎Corso Olivuzza…
‎Te-ai întors devreme! Acum mă poți ajuta…
‎Bună!
‎Lorenzo!
‎Bravo! Asta ajută la antrenament, nu?
‎De parcă e prima oară!
‎Dă-mi-o! Nici măcar nu știi s-o aprinzi!
‎Cum o cheamă?
‎- Sara. ‎- Și ce a făcut?
‎Nimic, mătușă.
‎Atunci, ce e cu tine?
‎E prima dată când îmi place mult cineva.
‎Și?
‎Va fi în scaun cu rotile în câteva luni.
‎Eu m-am măritat cu unul sănătos tun, ‎care m-a înșelat după șase luni.
‎L-aș fi băgat chiar eu în scaun cu rotile.
‎Tata n-a trecut peste boala mamei.
‎Tatăl tău a fost mereu așa. ‎S-a născut deprimat.
‎A fost un moment greu, e adevărat,
‎dar a fost alegerea lui să rămână singur.
‎Deși avea câțiva fani.
‎- Tata? ‎- Da.
‎Cine?
‎Maria.
‎- Te referi la Maria de la piață? ‎- Da.
‎Dar e bătrână.
‎A fost mereu țâfnos, ca de obicei.
‎Dar eu n-am mai văzut niciodată iubire
‎ca aceea dintre tatăl și mama ta.
‎E frumos așa.
‎Mi-e frică.
‎Cui nu i-ar fi?
‎Ajutor!
‎Mami!
‎Hai, încearcă!
‎Să încercăm!
‎E tare.
‎Deci, ai găsit ceva?
‎Da, 50 de metri pătrați, ‎la câteva minute de aici.
‎Ce vei face cu toate astea?
‎Sunt amintiri. ‎Ăla era al vărului tatălui meu, Franco.
‎- Bună ziua! ‎- Bună, tată!
‎Deci chiar te muți.
‎Oprește-te! Le rupi!
‎O să stau pe canapea.
‎Sau o iei și pe asta?
‎- Nu, poți păstra canapeaua. ‎- Mulțumesc.
‎Te așteaptă o fată afară.
‎Unde? În curte?
‎Meșterul clubului a dus-o ‎în cartierul muncitorilor.
‎- Tată… ‎- Mergi. Nu-ți face griji!
‎Nu trebuia să mă ascund.
‎Așa cred.
‎Când aveam 13 ani,
‎într-o zi, am început ‎să mă balansez mergând.
‎Mama credea că sunt beată.
‎Chiar m-a și pedepsit.
‎Dar, apoi, am aflat motivul.
‎Nu voiam să fii cu mine din milă.
‎- N-aș face asta niciodată. ‎- Mulți oameni fac asta.
‎Tata s-a mutat cu mama ‎doar ca să fie lângă mine, așa că…
‎Puteai alege orice altă fată, nu?
‎Stai, ai venit să-mi dai papucii ‎sau să-ți ceri scuze?
‎Dacă vrei să-mi dai papucii, ai întârziat.
‎Privește-mă!
‎M-am gândit mult la asta. ‎Vreau să fiu cu tine.
‎Bine.
‎Cum adică „bine”?
‎Dar fără compromisuri.
‎O să fiu fără milă.
‎Așteaptă-mă aici. Stai!
‎Mătușă!
‎- E o urgență! ‎- Ce e? E bolnavă?
‎- Vreau mâncare! ‎- Atunci, zi așa!
‎Stai! Alea sunt ale Mariei.
‎Grăbește-te! Mă așteaptă afară.
‎Haide!
‎Tatăl tău seamănă mult ‎cu meșterul clubului.
‎Și pe mine mă derutează uneori. Urcă!
‎- Unde mergem? ‎- Fără întrebări!
‎Am ajuns?
‎Ăsta e clubul prietenului tatei. ‎Aici am început.
‎Așteaptă-mă aici!
‎- Salut, Ernesto! Te rog ceva. ‎- Spune…
‎- O vezi pe fata aia? ‎- Cum să n-o văd?
‎Vreau să ies cu ea pe o barcă.
‎Ce e? Haide! Mișcă-te!
‎Mătușa mea e genială.
‎Tu nu prea ești.
‎Vino aici!
‎Ești sigură?
‎Ești frumoasă.
‎- Unde ai fost? ‎- Afară.
‎Mi-au spus că ai fugit de la școală. ‎Ce s-a întâmplat?
‎Sara!
‎Poți să faci ce vrei, ‎dar să nu dispari așa!
‎Trebuie să știm unde ești. Ai înțeles?
‎Sara?
‎Totuși, ne bucurăm că te-ai întors.
‎Hei! Haide! Sari!
‎- Care e problema lui? ‎- Credeți că ajută?
‎- Ce? ‎- Reabilitarea, exercițiile.
‎Sigur că ajută. Vom înota ‎ca delfinii luna viitoare.
‎Ce e, Caterina?
‎Caterina!
‎Haide! Respiră…
‎Încet.
‎Încet. E mai bine?
‎- Da, mulțumesc. ‎- Da?
‎- Ajunge pentru azi. Să ne odihnim! ‎- Da.
‎E un curent.
‎Nu, nu neapărat.
‎Ca să fie clar, Sara a avut ‎un colaps cardiovascular.
‎Astfel de episoade pot fi prevenite ‎cu ajutorul unui aparat respirator.
‎Mulțumesc, dnă doctor.
‎- Pe mâine! ‎- Da.
‎- La revedere! ‎- La revedere!
‎Ce s-a întâmplat?
‎Ieri a venit târziu acasă.
‎Azi ai lăsat-o să aștepte ‎în soare două ore.
‎De ce crezi că te-am avertizat?
‎Sara nu poate avea o viață normală. ‎Acum înțelegi?
‎Hai, Susanna! Să mergem!
‎Sunt prieten cu Sara.
‎Scuze, trebuie să se odihnească.
‎Cum se simte?
‎Mai facem teste. ‎Va fi în siguranță aici astă-seară.
‎Nici acum nu dormi? Cât e ceasul?
‎Nu știu.
‎Scuze pentru ieri.
‎Uite ce speriat arăți aici!
‎Ai aceeași privire acum, știi?
‎- Nu-mi amintesc. ‎- Erai prea micuț.
‎Nu, nu e vorba de asta.
‎Parcă am încercat ‎să mi-o șterg pe mama din amintire.
‎Nu știu, poate că e mai puțin dureros așa.
‎Ascultă, Lorenzo!
‎Ani de zile, amintirea mamei a fost ‎foarte dureroasă.
‎Dar a suferit cu un curaj enorm.
‎Eu, pe de altă parte, ‎m-am abandonat furiei.
‎Și acum?
‎Mă gândesc ce norocos sunt că am iubit-o.
‎Nu poți scăpa de durere, Lorenzo.
‎Poți doar învăța să trăiești cu ea.
‎Pot s-o păstrez?
‎Sigur că da. E a ta.
‎Mergi la culcare!
‎Bun venit acasă!
‎Bună, Barbara!
‎Bună!
‎Deci?
‎Ce facem acum?
‎Te rog! După tine.
‎Abia acum îmi spui?
‎Te urăsc atât de mult!
‎Cum a fost?
‎Nu vreau să știu.
‎Întâi, te-a dus să vezi un tavan ars,
‎acum, o peșteră…
‎Poate e criminal în serie.
‎Doamne!
‎Uite! Știu că e afară.
‎- Mi-a trimis vreo zece mesaje. ‎- Deci e și hărțuitor.
‎Nu.
‎Poate c-ar trebui să vorbești cu el.
‎Starea mea se înrăutățește.
‎Mama nu mă lasă nicio clipă.
‎Iar eu stau pe capul tău.
‎Lorenzo, ai viteză prea mare!
‎Ești pe cont propriu!
‎Nu exagera!
‎Lorenzo!
‎Vino încoace!
‎Nu fi așa de sâcâitoare!
‎Sara, te rog! Încerc doar să te ajut.
‎Mi-e deja greu să vin aici în fiecare zi.
‎Știu, draga mea. Te însoțesc și atât.
‎- Ce pot să fac? ‎- Nu ai încredere în mine?
‎Știu că nu vrei să mă mai văd cu el. ‎Liniștește-te! Nu fug.
‎Bine, te aștept aici.
‎- Nu pot să cred. ‎- Din păcate, așa e.
‎- Când? ‎- Ieri-dimineață.
‎Ce s-a întâmplat?
‎Unde e Caterina?
‎Inima i-a cedat brusc.
‎E imposibil.
‎Se simțea foarte bine.
‎Deci, ce rost mai are totul?
‎- N-are niciun rost. Niciunul. ‎- Nu e adevărat.
‎Nu e adevărat. Nu e așa.
‎Avea doar zece ani.
‎Știu, draga mea.
‎Putea să facă atâtea, știi?
‎Iar noi vom face mai multe împreună.
‎Multe altele!
‎Așa!
‎Vrei să guști?
‎Sigur.
‎Un pic ‎al dente.
‎Lorenzo!
‎Unde e Francesco?
‎Petrecerea asta e demențială, nu?
‎Ți-aduc de băut.
‎Fra!
‎- El e prietenul meu cel mai bun. ‎- Bună!
‎Ce faci?
‎Nimic. Ce fac?
‎Ce-ai luat?
‎Ești în regulă?
‎Mă simt grozav. Nu-ți face griji!
‎De ce n-ai venit? ‎Regata e peste zece zile.
‎Fra!
‎Francesco!
‎Fra? Ajutați-mă!
‎Francesco!
‎E praf!
‎E foarte grav ce s-a întâmplat.
‎Problema e că erai cu el.
‎Înțelegi?
‎Nu-ți face griji! ‎Ți-am găsit un nou partener.
‎Și Francesco?
‎Am vorbit cu tatăl lui și va lua o pauză.
‎Bine, dar ce rost are fără Francesco?
‎- Eu plec. ‎- Pe curând!
‎Lorenzo,
‎am investit în tine fiindcă ești talentat.
‎Dar bărcile, călătoriile ‎cine crezi că le-a plătit?
‎Nu ești tu cel care decide.
‎Bine, înțeleg.
‎Cum adică?
‎Fără mine, nu ți-ai permite ‎nici măcar o jachetă.
‎Asta ai înțeles?
‎Cât trebuie să mai stăm?
‎Nu înțeleg.
‎Ar trebui să te bucuri acum.
‎- Nici n-ai fost la școală azi. ‎- Și ce?
‎Crezi că nu știu de câte ori ai chiulit ‎ca să faci cumpărături cu Barbara?
‎Azi e rândul mamei.
‎Pentru Boris?
‎Nu? Un strop de culoare, din când în când.
‎Tu ai găsit ceva?
‎Poate.
‎- E prea lungă. ‎- Să vedem!
‎Poate că e un pic prea mare. ‎Probeaz-o pe asta!
‎Asta de aici.
‎Nu cred că-mi vine.
‎Mamă?
‎Ești minunată! Vino aici!
‎Eu plec.
‎Ne vedem mai târziu.
‎- Mama ta e minunată. ‎- E nebună.
‎Mi-a fost tare dor de tine.
‎„Și mie mi-a fost dor!”
‎Da, mi-a fost dor de tine.
‎- Crezi că e o nebunie s-o inviți? ‎- Ei bine, nu e așa normal.
‎- Bine, e gata. Poftim! ‎- Mulțumesc.
‎E fierbinte!
‎Puteai să te gândești la altceva.
‎Dar mătușa ne unește pe toți.
‎- Cred că ai călcat-o prea mult. ‎- N-am mai avut plângeri până acum.
‎Haide!
‎- Arăt ca un bancher. ‎- Arăți minunat.
‎Bine. Haide!
‎Urează-mi succes!
‎- Nu uita să iei flori de la Maria. ‎- De parcă aș uita!
‎O să mănânci colierul ăla, Sara?
‎Mulțumesc. Nu trebuia! ‎Ce drăguț din partea ta!
‎- De fapt, le-am luat pentru Sara. ‎- Sigur.
‎Mulțumesc!
‎- Dă-mi rucsacul! ‎- Mersi.
‎- Salut, Lorenzo! ‎- Salut!
‎Sunt minunate. Le punem în vază?
‎Da.
‎Iar acum, marele final!
‎Frumoasă și grasă, exact cum vă place.
‎Acum, să toastăm!
‎Să ne îmbătăm!
‎În sfârșit!
‎Stai puțin!
‎Poți să te întorci acum.
‎E doar pentru o noapte.
‎Doare?
‎Te sperie?
‎Nu mi te-aș fi imaginat ‎niciodată la masă cu părinții mei.
‎Și apoi…
‎Apoi, ce?
‎Și apoi…
‎ce mai putem face împreună?
‎Aș vrea să plec.
‎Și apoi?
‎Și apoi…
‎Aș vrea să mă trezesc mereu…
‎cu tine lângă mine.
‎Și apoi?
‎Sara?
‎Ce e?
‎Și apoi?
‎Regata Golfului.
‎Am găsit un club în care ne putem înscrie.
‎Ai fost acolo. E clubul prietenului tatei.
‎Lorenzo, eu…
‎Mi-am ieșit din mână. Nu pot…
‎Gândește-te!
‎Să ne mai gândim!
‎Apoi, le avem pe astea. Le vindem, știi?
‎Nu mă interesează cele Laser, Ernesto. ‎Ai zis că ai de două persoane.
‎Da, am. Acolo!
‎- Să mergem! ‎- Haide! Vă arăt.
‎Uite-o!
‎A aparținut unui membru.
‎A cumpărat-o pentru fiicele lui.
‎Stă pe uscat de cinci ani.
‎- E puțin zgâriată aici. ‎- A lovit pietrele.
‎Ce părere ai?
‎Nu e într-o stare groaznică.
‎Am reparat avarii mai mari.
‎Ce a hotărât Sara?
‎Încă se gândește.
‎Știu că pare o nebunie.
‎Acum patru ani visai ‎să mergi la Olimpiadă.
‎Nu te poți speria ‎de Regata celor două golfuri.
‎Doar un golf, nu două.
‎Dar, da, mă sperie.
‎Îmi fac griji că nu sunt bună.
‎- Nu e o idee bună. ‎- Las-o să vorbească, tată!
‎Cum spuneam, supunerea corpului tău ‎la un asemenea efort fizic
‎va avea, evident, repercusiuni.
‎În concluzie, ‎îți pot elibera un certificat.
‎Spune ceva!
‎Doctorița a zis ‎că poate elibera un certificat…
‎- Și ce dacă? ‎- Tată, eu sunt hotărâtă.
‎Ne puteți spune care sunt consecințele?
‎Boala Sarei e, inevitabil, degenerativă.
‎Se poate accelera progresul.
‎Ai auzit?
‎Și ce să fac?
‎Să mă închid în casă?
‎Și ce să aștept?
‎Sara…
‎Te-ai născut în spitalul ăsta.
‎Trebuia să rămân în Palermo.
‎Ne distram când erai mică.
‎Puteam să te fac fericită.
‎Tată, dar m-ai făcut fericită.
‎- Îți amintești? ‎- Ce…
‎Înghețatele de lângă bunica.
‎Fistic și stracciatella. Le adorai.
‎Sau când a trebuit să mă forțezi ‎să merg pe bicicletă,
‎fiindcă mă temeam de cădere.
‎Sau când mergeam cu barca.
‎Fără tine, ‎nu mi-aș fi descoperit pasiunea.
‎În fine.
‎Poate nu l-aș fi cunoscut pe Lorenzo.
‎Vorbești așa acum, ‎ca să-ți semnez certificatul.
‎Te cunosc.
‎Poate.
‎Dar, tată, el e iubirea mea.
‎Prima mea iubire.
‎Și vreau să-mi amintesc de el ‎când îmi va fi mai greu.
‎Da, Sara.
‎Nu, acoper-o cum trebuie. E surpriză.
‎Bine.
‎- Ești sigur că vin? ‎- Termină, tată!
‎Iată!
‎Pa!
‎Ai grijă!
‎Baftă!
‎Bună!
‎INSULA FAVIGNANA
‎Prima regată este la…
‎Mai sunt câteva secunde până începe cursa.
‎Copii!
‎Vreți să vedeți un delfin?
‎- Ce delfin? ‎- Veniți aici!
‎Surpriză!
‎- Salut! ‎- Salut!
‎Ne vedem la club.
‎Abia aștept!
‎O echipă nouă în clubul ăsta…
‎Sara, ce e?
‎- Nimic. ‎- Nimic…
‎Spune-mi!
‎Ce e?
‎Mi-e frică pentru mâine.
‎Frică? De ce ți-e frică?
‎Nu vreau să fiu o povară.
‎Cum așa? ‎Te-ai descurcat bine la antrenament.
‎Vreau să dau tot ce am mai bun.
‎Sunt deja obosită.
‎Suntem aici. Împreună.
‎Ești cu mine. E cel mai bun ‎lucru care mi se putea întâmpla.
‎Mergem să mâncăm?
‎Mami!
‎Sara?
‎Ți-am făcut asta, ‎ca să te ajute la echilibru. Poftim!
‎Mulțumesc.
‎Nu te poți apleca mult, ‎dar măcar nu ajungi în mare.
‎Ce e?
‎Uitați-i! Au fost chemați la apă.
‎Auzi vântul?
‎- Vezi celelalte bărci? ‎- Sara.
‎Liniștește-te!
‎Respiră!
‎E totul în regulă, Sara?
‎- Ne rotim? ‎- Bine.
‎Trei, doi, unu, start!
‎Mergem prea încet!
‎Prindem viteză!
‎Ai grijă!
‎Uită-te la ‎gennaker!
‎E fixat. O să încerc să-l eliberez.
‎Trage vela!
‎Hai! Suntem în avantaj!
‎Suntem în spatele lor, pe locul trei.
‎Hai! Suntem așa de aproape!
‎Ai grijă!
‎- Treci înapoi! ‎- Nu-ți face griji!
‎Sara!
‎Aici erai!
‎Am vrut să-i întrec.
‎Dar ai greșit întoarcerea.
‎Cum te simți, amețito?
‎Bine.
‎- Era cât pe ce să iasă pe locul trei. ‎- Am auzit.
‎- E incredibil. ‎- Da.
‎Era să iasă pe locul trei. ‎Nu e incredibil?
‎Da, e incredibil. Da…
‎Vin.
‎Ce ai pățit?
‎Bună!
‎- Hai afară! ‎- E totul în regulă?
‎El e tata.
‎- Bună ziua! ‎- Încântat! Boris.
‎- Bună ziua! ‎- Mulțumesc!
‎Acum să ne potolim puțin!
‎Doar puțin, da?
‎Ești obosită?
‎E-n regulă, aproape am ajuns.
‎DUPĂ CÂTEVA LUNI
‎- Am terminat. Plec. ‎- Pa!
‎Subtitrarea: Daniel Onea