Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
NETFLIX PRESENTERAR
Då så, jag vill ha brasan där, på andra sidan.
-Kom nu! -Sätt fart! Vi ska ner till havet.
Vi har öl.
-Vems keps är det här? -Min.
Vilket pucko.
-Ta den, då! -Tack.
-Vem vill ha en uppfriskande öl? -Sätt fart nu.
-Se på dem. Titta bara. -Spring!
Vad gör de där borta? Hallå!
Helt fantastiskt.
Hörru!
Ursäkta mig.
-Lägg ner den. Du lovade. -Tänk om han har messat.
-Har han det? -Nej.
Då så.
Är det nån som vill hoppa över elden?
Kör hårt, Lorenzo.
-Kom igen, Lorenzo! -Hoppa!
Hoppa!
En klassisk uppvisning i manlig virilitet.
-Kom igen, då! -Nej!
Med ganska nedslående resultat.
Naturligtvis.
Ge dig.
Vänta nu…
Vad gör hon? Hoppar hon?
Olé!
Snyggt!
Vi fick en hoppare.
ÖN FAVIGNANA
Nu börjar vi!
-Se så. Upp med er! -Sluta, jag är trött.
Vad är det här för röra?
-Kan ni inte hålla ordning? -Kan du inte knacka?
Det är teorilektion på stranden nu.
-Klockan är bara sju! -Ställde vi den inte på åtta?
Hade ni kul i går kväll?
Lägg nu era mobiler här. Skynda er!
Var är mina skor?
Ni ska också upp, killar!
Tjejer. Så taskiga ni är.
-Kom igen. Sätt fart. -Kom nu, tjejer.
-Byter du om här? -Ja.
Jag väntar utanför.
Vad försöker han göra?
RELATIV VIND - SANN VIND - FARTVIND
Sann vind.
Francesco och Lorenzo ska vara mina assistenter under lägret.
De hjälper oss både med det tekniska och det teoretiska. Varsågod.
Vi har diskuterat den sanna vinden.
-Nu ska jag visa tre exempel. -Assistent, alltså?
Motvind.
Sidvind.
Och medvind.
Och medvind, tack.
Den sanna vinden är vektorsumman av den relativa vinden och fartvinden.
-Det stämmer inte. -Ursäkta. Vad sa du?
Ställ dig upp. Var inte blyg. Se så.
Alltså…
Den relativa vinden är vektorsumman av den sanna vinden och fartvinden.
-Just det. -Just det.
Det var uppmärksamt. Tack.
Kom igen. Bilda en cirkel. Precis så. Jättebra.
Byt nu sida. Bra.
-Den relativa vinden? -Idiot.
Gör en ögla runtom.
Bra. Så var det klart.
Dra den under. För in den. Fint.
Den ska vara i mitten. Och dra.
Nu minns jag.
Vänta, jag hjälper dig.
-Tillfångatagen! -Lägg av…
-Du fattar inte. -Vad händer här?
Det här är Agata och Maurilio.
De representerar organisationen bakom Golfregattan.
Tävlingen är viktig för vår mästare, killar.
Lugn, jag har ett perfekt team i år.
Se upp!
Kan nån komma och dra på den här sidan?
Tror du att han har ringt?
Tänk inte på det, Barbara.
Jag vet att han älskar mig än.
Älska mig, Guiseppe!
-Ni gjorde slut för tre månader sen. -Tre?
Får jag?
Visst.
-Okej, jag fattar. Var står kakorna? -Vi har inga.
Gulligt.
Jag sticker.
Jag ville bara se hur det var med dig.
Tack.
Alla i säng om fem minuter. Okej?
Mario blev arg i dag.
Francesco och jag är tydligen inte seriösa nog.
-Hur länge har du kommit hit? -Fyra somrar.
Jag har alltid hjälpt till, men i år är jag assistent.
Stadens sensommarfestival. Vackert, inte sant?
Ja.
-Vad skrattar du åt? -Du ser ut som ett trafikljus.
Hur är festen?
Jag vet inte. Vi får inte lämna lägret.
Har du aldrig besökt den på fyra år?
Nej.
Så synd.
Kom nu. In med er. Sätt fart.
-Har du aldrig sett fyrverkerier förr? -Kom. Häng med.
Nu tror jag på att du aldrig gått dit.
Han kan kanske vägen.
De är jättefina.
Herregud!
"De är jättefina."
Vi borde kanske inte.
Vi frågar i alla fall.
-Hej. -God kväll.
Vet ni var sensommarfesten är?
På andra sidan ön.
Skratta inte.
Jag skrattar inte åt dem.
Jag är bara glad.
Den här sensommarfesten är toppen.
Det är åtminstone en fest.
Ska vi dansa?
Nej.
Vadå? Du hoppar över eld, men vågar inte dansa?
Gör bara som jag.
Du behöver kanske en lugnare låt.
-Nu får vi skärpa oss. -Nu skärper vi oss.
Tack för i kväll.
Hör upp! I dag ska vi längst ut på ön för att praktisera allt vi lärt oss.
Lorenzo, du följer med mig ut.
Francesco, du tar den andra båten. Se så.
Det är svårt utan mycket vind.
Se upp. Kom inte för nära.
-Lämna mer plats. -De hör dig inte.
-Du måste skrika! -Hallå! Stanna i cirkeln!
Du kommer in för tidigt, Marco.
Kom igen! Fortsätt så. Perfekt, Carletto. Så ska det se ut. Bra!
Sara! Går det bra?
Luta dig längre ut. Då får du upp farten.
Jag ser er inte. Jag sa åt dig att gira lite.
Tränaren!
Sara!
Håll dig i båten. Så där ja.
-Hon klarar det inte. Hämta henne. -Klart hon kan.
Hon måste själv ta sig upp. Säg åt henne.
Kom igen, Sara!
Vi tar oss själva upp.
Okej, vi hämtar henne.
Håll dig lugn!
Räck mig handen. Kom.
Kom nu.
-Klättra ombord. -Kom.
Så ja. Du klarade det.
Är allt som det ska?
Vänta lite.
Det smälter bara.
-Är det bättre nu? -Ja, jag sa ju det. Det är inget.
Jag hittade kakor.
Jag är ledsen för det som hände.
Det gör inget.
-Jag försökte följa reglerna. -Jag vet.
Vänta.
Kakorna behåller vi.
Hörni!
Era mobiler.
Så ja, lugna er.
Gå inte för långt nu. Färjan kommer snart.
Jag visste att han var upptagen.
Det är hemskt att säga hej då.
Outhärdligt.
Vill du ha?
Jag passar, tack.
Han är också outhärdlig.
Får jag be dig om en sak?
-Visst. -Säg inget till mamma om benet.
-Okej? -Okej.
Den sista.
-Jag kör dem till förrådet. -Jag drar till min pappa.
-Vi ses i morgon. -Hej då.
Misshandlar ni båtarna med yxor? Se på fören.
Jag vet. Vad ska vi göra? Låta dem ligga här och ruttna?
Jag är ingen mirakelmakare.
Vadå, mirakel? Gör bara ditt jobb. Mirakel…
Hej. Vi tränar i morgon. Tappa inte fokus.
-Min stiliga son. Hur var det? -Bara bra.
Vad mig beträffar, kan vi gå nu.
JAG KOM OSKADD HEM
ANDRA HADE INTE SAMMA TUR
-Min fina flicka! -Mamma.
Nå, hur var det?
Klarar du ännu båtarna?
-Det var kul. -Så bra. Äter du redan?
-Hörru, vad gör du? -Jag har gjort massor.
-Precis. Hämta en egen tallrik. -Jag köpte kakor åt dig.
Här kommer de. Ugnsgräddade cassatelle. Dina favoriter.
-Vart ska du nu? Ska du hämta mer? -Nej, jag går på disco och knarkar.
-Då hänger jag med. -Det vore bra för dig.
Sara?
Det gick bra.
Vad står på?
Inget. Men tallriken gick sönder.
Vad hände?
Vad är det, vännen? Vad hände?
Hur är det?
-Jag har kramp. Jag kommer inte upp. -Sträck på det.
Det är ingen fara.
-Varför slösa dina pengar? -Du beter dig som om de var dina.
-Vad saknar du egentligen här? -Jag har bestämt mig.
Hon har bestämt sig.
Jag har till varit på förmedlingen.
-God morgon. -Fasters favorit.
Hur gick det? Rör inte! De är till grannarna.
-Var händer? -Den här damen vill ge sig av.
-Vad ge dig av? Vart ska du? -Jag vill skaffa en lägenhet i närheten.
Jag har bott här i en evighet. Du är en man nu. Och du…
Glöm det. Vid min ålder… Jag har rätt till lite privatliv.
-Privatliv? -Ja.
-Vad ska du med privatliv till? -Varför pratar jag ens med honom?
Du, jag behöver hjälp med några ärenden i morgon.
-Visst. Jag tränar på eftermiddagen. -Ja.
Fröken Maria…
Vad gör du? Ditt kaffe!
Lorenzo…
Vill du ha hans kaffe?
Privatliv…
Varför i hela friden lämnade jag min man?
Han lämnade dig!
Ner.
Och hela vägen upp.
Fint. Du kan komma ner nu.
Nu böjer jag den.
-Gör det ont? -Lite.
Kom in.
Hej.
Du kan klä på dig.
-Hej. Välkommen. -Tack.
-Jag tog första planet hit. -Pappa.
Hej.
Tre år efter diagnosen
har Saras muskeldystrofi tyvärr gått in i en ny fas.
Som ni vet finns det ingen bot.
Har du upplevt det som hände i går tidigare?
Jag fick kramp på en seglingslektion.
Varför sa du inget?
Hennes muskler försvagas. I hela kroppen.
Sara… Vi ska göra allt vi kan för att sakta ner muskelnedbrytningen.
Ska vi gå och äta glass?
Ja, kom. Vi köper glass.
Jag vill nog hellre vara ensam.
-Varför? Pappa kom ju nyss. -Lugn. Låt henne vara.
Jag går till hotellet. Jag har lite att göra.
Vi ses i lugn och ro sen. Hej då.
Hej då.
Det är i linje med utvecklingen som läkarna förutsåg.
Snart kan jag kanske inte gå.
Vänta. Rusa inte i väg nu.
Herregud, förlåt.
Vi ska träffa killarna från seglarkursen i kväll.
Lorenzo kommer också.
Vad är poängen?
Jag borde kanske komma i rullstol.
Du har umgåtts för mycket med mig.
Jag bytte spirbom. Den här är mycket bättre.
Tack, pappa.
Prinsen har anlänt.
En månad till regattan och du kommer för sent. I vattnet nu.
Vilken skithög.
Ja, men nu hade han rätt.
Var försiktiga, killar!
Ta det från insidan.
Vem fick du i matte?
Han den där långa, spinkiga.
Jag fick Suso. Hon är outhärdlig.
Hur var festen i går?
-Jag stannade inte länge. -Och?
-Inget. Som vanligt. -Sara?
Och?
-Hur var första skoldagen? -Bra.
-Vad gör du här? -Vad tror du?
Jag har messat dig.
-Jag såg det. Förlåt, men… -Sara!
Min mamma.
-Här borta! -Jag kommer!
Förlåt, jag måste gå.
-Vi måste prata. -Vi hörs senare.
Om du svarar.
-Hur gick det? -Bra.
Kan du flytta på dig, tack? Ser ni?
Ett ögonblick.
Hallå?
Ja?
Min mobil är i din bil.
Ja, jag märkte det.
Den slank ur handen på mig.
Grönsaker, hamburgare…
Superhälsosamma grejor.
Mums, tofuburgare. Det är faktiskt jättegott.
Jag säger inget, men…
-Är ni två småungar klara? -Du kan inte vänta dig…
Då så.
Då äter vi de här veganska godbitarna. Gör pappa glad. Ät din tofuburgare.
Hör på, Sara.
Mamma och jag har pratat.
Vi tänkte att… Vi ville föreslå att…
Pappa kan kanske flytta in hos oss.
Vad säger du? Bara för ett tag?
Ett tag…
-Det vore bara tillfälligt. -Ja.
Jag kan jobba på distans. Tills vi har tagit oss förbi…
…det här problemet.
Då är det alltså allvarligt nu?
-Nej… -Vad säger du?
Allvarligt? Det var bara en tanke. Bara om du vill det.
Då är vi tillsammans.
Som ni vill. Vi kan vara tillsammans i morgon.
Hej.
Överlämna alla upphittade föremål, tack.
Tack.
Den här vägen, tack.
Så vackert.
Det är verkligen vackert.
Det är en speciell plats. Jag har aldrig tagit hit nån.
Ja, det kan du ju alltid säga.
Tror du mig inte?
Du är en svår nöt att knäcka.
Jag brukade gå hit med mamma.
Du är lite för stor för det nu.
Min mamma är död.
-Förlåt, jag visste inte… -Förlåt mig. Jag förstörde ögonblicket.
Hur då? Tvärtom, tack för att du sa det.
Blunda.
-Hur sa? -Gör det. Blunda.
Kom igen.
Kom. Lita på mig.
Vi är nästan framme.
Bara lite till.
Nu så.
Och ner.
Lägg dig ner.
Fortsätt.
Titta.
Det är fantastiskt.
Ska vi börja om?
Tack.
Tack själv.
Och sen…
Han är mjuk och jättesnäll.
En komplimang till och jag går.
Bli nu inte avundsjuk.
-Vad menar du? -Inget. Förlåt.
Jag ska träffa honom sen igen.
-Va? I dag? -Ja.
Låt honom jaga dig lite.
Efter det han berättade behöver jag nog inte det.
Glöm inte. Han är ändå kille.
Du måste få honom att lida. Punkt slut.
Hör här…
Bli inte arg nu. Men har du berättat för honom?
Det har jag inte.
Du måste berätta det.
Vi har det så fint. Jag vill inte förlora honom.
-Nu, ja. Men sen? -Sen, vadå?
-Jag och Guiseppe pratar om allt. -Synd att han inte svarat på tre månader.
Sara?
-Det där var onödigt. -Men du är ju på mig jämt.
-Din sjukdom har inte med mig att göra. -Precis.
Lägg dig inte i.
Där är hon.
-Hej. -Hej.
Se var jag är nu!
Ser du hur fint det är här? Jag tränar och tänker på dig.
Det är svårt i dag. Det blåser hårt.
Vart är vi på väg?
-Till sjukhuset. -Provsvaren har kommit.
Och… Läkaren har anmält dig till ett rehabiliteringsprogram.
-Men jag mår jättebra. -Det är bara några övningar.
De saktar ner förloppet. De är bra för dig.
Ja, de är bra för dig.
Och när fick ni veta det?
-Nyligen. -Precis.
Nyligen. Visst…
Vi har dina skor och träningskläder. Mamma har ordnat allt.
-De har en pool också. -Ja.
Akta dig. Jag gör det.
-Kom, så går vi. -Nej, jag går ensam.
-Det här är Dory. -Hej.
Hon är min nyaste. Jag fick henne när jag föll ner för trappan.
Det här är Diva. Hon var en av de första.
Jag har tre storlekar för stora kläder för att dölja de här.
-Ett skulderblad upp, ett ner. -Otroligt.
Och du?
Jag vadå?
Jag har inget att visa upp.
Lägg tyngden på foten som gjorde ont.
Andas djupt nu.
Håll rytmen. Det är grundläggande.
Titta. Se hur hon gör.
Ett långsamt, djupt andetag…
Kom igen, fortsätt.
Det går inte. Det gör ont.
Ingen fara. Det är normalt att muskeln blir trött.
Och här har vi tränaren, Nanni Sanfilippo.
Vilka gubbar!
Kom igen, det är snart vi.
…kategori 470, Ricci och Danesi. En stor applåd.
Hallå! De har börjat.
Vad gör ni?
Gå och tvätta ansiktet, tack.
Det finns sponsorer på plats.
Här kommer nästa lag. Juniorerna i 29er-klassen.
De representerar vår klubb i dag, Francesco Lombardo och Lorenzo Giardini.
En applåd för dem.
Här har vi dem. Framtidens stjärnor som tränas av vår mästare.
-Bra jobbat, Mario. -Tack vare din sons talang.
Det blir de här killarnas debut i Golfregattan.
-Det tog tid. Har du väntat länge? -Så stiligt.
Det är bara en skjorta.
Huset bjuder.
Jag går tillbaka till jobbet, Lorenzo.
-Blir du sen i kväll? -Nej, oroa dig inte.
Hej då.
Det gällde moppen. Han är klubbens allt-i-allo.
Det var medlemmar och sponsorer där i dag.
Pressen är stor vid hemmatävlingar.
-Jag tävlade också innan jag fyllde 14. -Jaså?
Jag blev tvåa i landet.
Två i nationella mästerskapet? Bra jobbat.
Men jag har vunnit tre.
Så varför slutade du?
För att jag inte hann med både skola och vänner.
Jag kommer alltid att älska segling, men utan tävlandet.
Utan tävlande? Men det är ju det viktigaste.
Adrenalinkicken före starten, då?
-Menar du stressen? -Nej.
Vänd dig om.
Föreställ dig
att du är vid startbojen.
-Hör du vinden? -Nej.
-Hör du den nu? -Ja.
Och vad finns det runt dig? Vad ser du?
Vad jag ser? Två personer som leker.
-Nån som solar… Vad ser du? -Ser du inte de andra båtarna?
Och publiken. Sara!
Sara!
En sekund till och sen…
Pang! Startskottet.
De är i väg!
Det är en kamp till det bittra slutet för att komma först.
Här har vi dem. De kommer först! De är först.
-Vi vann! -Vi vann!
-Gjorde du dig illa? -Nej, det är inget. En stukning bara.
-Förlåt mig. Vill du sätta dig? -Nej.
Sätt dig ner.
Var gör det ont?
-Det är andra här. -Ja, förlåt. Du har rätt.
Jag klantar till allt i dag.
Ska vi gå tillbaka?
Vänta lite.
Man måste trycka.
-Sen drar man. Så här. -Bra trick.
-Soffan måste vara minst tio år. -Jag vet.
Det här har jag jämt med mig.
Vi sätter det här.
Framför din pokal.
Nej, förresten. Här.
-Vad tycker du? -Boris.
Är du beredd?
-Är den här inte din? -Ja.
-Den låg på mitt skrivbord. -Förlåt.
Gör dig klar nu, Sara. Vi ska till sjukhuset.
-Fast det är lördag? -Ja, fast det är lördag. Sätt fart.
Ta ett djupt andetag.
Och andas ut.
Andas in. Andas ut genom munnen.
Jag fick ont igen.
Lite högre upp på benet den här gången.
Jag var med en vän.
Jag vågade inte berätta sanningen.
Det är ett annat slags problem.
Om han är en vän, accepterar han dig som du är.
Andas ut genom munnen och pressa.
Pressa.
Ja.
…i hopp om att det ska fördröja sjukdomsförloppet.
Fördröja?
Fördröja, ja. Fördröja.
Sara?
Vad har ni gjort?
Han var där nere. Vi bjöd in honom för att…
Susanna.
Han väntade på dig.
Vänta.
Jag ville berätta det.
Ni kunde alltså inte låta bli?
Så patetiskt.
Sara, vänta…
Corso Olivuzza…
Du är hemma tidigt! Då kan du hjälpa mig…
Hej.
Lorenzo!
Bra där. Det är bra för träningen.
Jag har gjort det förr.
Hit. Du kan ju inte ens tända den.
Vad heter hon?
-Sara. -Och vad har hon gjort?
-Inget. -Vad är det då?
-Det är första gången jag gillar nån. -Och?
Hon hamnar i rullstol om några månader.
Jag gifte mig med en som var kärnfrisk. Efter sex månader var han otrogen.
Jag hade gärna själv satt svinet i rullstol.
Pappa kom aldrig över mammas sjukdom.
Din pappa har jämt varit sån. Han föddes deprimerad.
Men visst var det jobbigt.
Men han har själv valt att vara ensam.
Fast han hade några fans.
-Pappa? -Ja.
Vem?
Maria.
-Menar du Maria i mataffären? -Ja.
Hon är ju gammal!
Han var lika tvär mot henne som han brukar vara.
Men jag har aldrig sett nån älska som din pappa älskade din mamma.
Det är nåt fint.
Jag är rädd.
Det vore väl konstigt annars?
Hjälp!
Mamma!
Gör det. Testa.
Då testar vi.
Starkt.
Så du har hittat nåt?
Ja, den är på 50 kvadratmeter och bara fem minuter bort.
Vad gör du med allt det här?
Det är minnen. Den tillhörde Franco, min pappas kusin.
-Hej. -Hej, pappa.
Du flyttar verkligen.
Låt bli. Du har sönder dem!
Jag sätter mig på soffan.
Eller tar du den också?
-Nej, soffan får du behålla. -Tack.
En tjej väntar på dig där nere.
Var? På gården?
Klubbens allt-i-allo körde henne till arbetarkvarteren.
-Pappa… -Gå. Tänk inte på det.
Jag borde ha berättat.
Det tycker jag.
När jag var 13…
…började jag plötsligt svaja när jag gick.
Mamma trodde att jag var full.
Hon straffade mig till och med.
Men sen fick vi veta orsaken.
Du fick inte vara ihop med mig av medlidande.
-Det skulle jag aldrig vara. -Många gör så.
Pappa flyttade ihop med mamma igen för att vara nära, så…
Du kan väl få vilken tjej du vill?
Vänta nu. Kom du för att dumpa mig eller be om ursäkt?
Om du tänkte dumpa mig är det för sent.
Se på mig.
Jag har tänkt mycket på det. Jag vill vara med dig.
Okej.
Vadå, okej?
Inga kompromisser bara.
Jag är skoningslös.
Vänta på mig här. Vänta.
Faster!
-Det är kris! -Vad nu? Är hon sjuk?
-Nej, jag behöver nåt att äta! -Säg det, då!
Sluta! De är till Maria.
Fort! Hon väntar på mig.
Fort!
Din pappa är väldigt lik allt-i-allon på klubben.
Ja, ibland förväxlar jag också dem. Hoppa upp.
-Var ska vi? -Inga frågor.
Är vi framme?
Det är pappas kompis klubb. Jag började här.
Vänta här.
-Hej, Ernesto. Jag behöver en tjänst. -Låt höra…
-Ser du tjejen där borta? -Hur kan nån missa henne?
Jag behöver en båt.
Vad är det? Kom igen, sätt fart.
Min faster är ett snille.
Du å andra sidan…
Kom hit.
Är du säker?
Du är så vacker.
-Var har du varit? -Ute.
De sa att du smet från skolan. Vad hände?
Sara.
Gör vad du vill, men försvinn inte bara. Vi måste veta var du är. Förstått?
Sara?
Vi är glada att du är hemma.
Hej. Kom igen, hoppa i.
-Vad är det med honom? -Tror ni att det här hjälper?
-Vadå? -Sjukgymnastiken. Övningarna.
Självklart. Nästa månad simmar vi som delfiner.
Caterina, vad är det?
Caterina!
Så ja. Andas…
Långsamt.
Bättre?
-Ja. Tack. -Okej?
-Det räcker för i dag. Nu vilar vi. -Ja.
Det är strömt här.
Nej, inte nödvändigtvis.
I klarspråk, Sara drabbades av cirkulationssvikt.
Såna episoder kan förebyggas med respirator.
Tack.
-Vi ses i morgon. -Ja.
-Hej då. -Hej då.
-Vad hände? -Vad som hände?
I går kom hon hem sent.
I dag lät du henne vänta i solen i två timmar.
Varför tror du att jag varnade dig?
Sara kan inte leva ett normalt liv. Förstår du det nu?
Kom, Susanna. Vi går.
Jag är vän till Sara.
Beklagar, men hon behöver vila.
Hur mår hon?
Vi måste ta fler prover. Hon behåller henne över natten.
Är du uppe än? Vad är klockan?
Vet inte.
Förlåt för i går.
Se hur rädd du ser ut där.
Ni har samma blick.
-Jag minns henne inte. -Du var för liten.
Nej, det är inte det.
Det är som om jag försökt radera mamma ur minnet.
Kanske blev det mindre smärtsamt så.
Hör på nu.
I många år smärtade det mig oerhört att tänka på mamma.
Men hon var så modig när hon led.
Jag däremot, kunde bara känna vrede.
Nu, då?
Jag tänker på turen jag hade som fick älska henne.
Man kommer inte undan smärtan.
Man kan bara lära sig att leva med den.
Får jag det här?
Självklart. Det är ditt.
Lägg dig nu.
Välkomna hem.
Hej, Barbara.
Hej.
Nå?
Vad gör vi nu?
Efter er.
Och det säger du först nu?
Gud, vad jag hatar dig.
Hur var det?
Nej, säg inget.
Först visade han dig det nerbrända taket,
och nu en grotta…
Han är kanske seriemördare.
Herregud.
Jag vet att han är där ute.
-Han har skickat tio sms. -Han är en stalker också.
Nej.
Du borde kanske prata med honom.
Mitt tillstånd blir allt sämre.
Mamma lämnar mig inte en sekund.
Och jag är alltid på dig.
Lorenzo! Segla inte så nära vinden!
Nu får du klara dig själv, okej?
Ta nu inte i för mycket!
Lorenzo!
Kom hit.
Var inte så klängig.
Snälla, Sara. Jag vill bara hjälpa dig.
Det är jobbigt nog att gå hit varje dag.
Jag vet, vännen. Jag följer bara med.
-Vad kan jag göra? -Varför litar du inte på mig?
Du vill inte att jag träffar honom, men lugn, jag ska inte rymma.
Då väntar jag här.
-Det är inte sant. -Jo, tyvärr.
-När? -I går morse.
Vad har hänt?
Var är Caterina?
Hennes hjärta gav plötsligt upp.
Det är inte möjligt.
Det gick ju så bra för henne.
Vad är då poängen med det här?
-Det är meningslöst. -Det är inte sant. Det är det inte.
Hon var bara tio.
Jag vet, vännen.
Tänk så mycket hon kunde gjort.
Och vi ska göra så mycket ihop.
Så mycket.
Så är det.
Vill du ha?
Visst.
Lite för al dente.
Lorenzo!
Var är Francesco?
Vilken sjuk fest, eller hur?
Du ska få nåt att dricka.
Hej, Fra.
-Kolla, min bästa kompis. -Hej.
Vad gör du?
Inget. Vad gör jag?
Vad har du tagit?
Mår du bra?
Jag mår toppen. Oroa dig inte.
Var blev du av? Det är tio dar till regattan.
Fra!
Francesco!
Fra! Hallå, hjälp mig!
Francesco!
Han är skithög!
Det inträffade är mycket allvarligt.
Problemet är att du var med honom. Förstår du?
Men oroa dig inte. Vi har hittat en ny partner åt dig.
Och Francesco?
Han och hans pappa bestämde att han tar en paus.
Okej, men vad är poängen utan Francesco?
-Jag går. -Vi ses sen.
Lorenzo…
Vi har investerat i dig för att du har talang.
Men båtarna och resorna, vem tror du betalade för det?
Du förstår kanske inte att det inte är ditt val.
Visst, jag fattar.
Vadå "visst"?
Utan mig hade du inte ens råd med en jacka.
Förstår du det?
Hur länge måste vi vara här?
Nu förstår jag inte. Det här borde vara kul.
-Du slapp till och med skolan i dag. -Än sen?
Tror du inte jag vet hur många gånger du och Barbara skolkat för att shoppa?
I dag är det mammas tur.
Till Boris?
Inte? Lite färg för omväxlings skull?
Har du hittat nåt?
Kanske.
-Den är för lång. -Visa mig.
Tja, lite stor kanske. Prova den här. Den här.
Den klär mig inte.
Mamma?
Du är jättefin. Kom hit.
Jag går nu.
Vi ses sen.
-Din mamma är toppen. -Hon är galen.
Jag har saknat dig så.
Jag har saknat dig också.
Ja, jag har saknat dig.
-Är det knäppt att fråga henne? -Helt vettigt är det inte.
-Den är klar. Varsågod. -Tack.
Den är varm!
Du kunde tänkt ut nåt annat.
Men det är vi har mest gemensamt.
-Du har nog strukit den för mycket. -Ingen har nånsin klagat innan.
Kom hit.
-Jag ser ut att jobba på bank. -Du är stilig.
Visst. Då så.
Önska mig lycka till.
-Glöm inte att köpa blommor av Maria. -Hur kan jag glömma det?
Ska du äta upp halsbandet, Sara?
Tack. Det behövde du inte. Tack. Så snällt.
-De var faktiskt till Sara. -Så klart.
Tack.
-Låt mig. -Tack.
-Hej, Lorenzo. -Hej.
Så vackra. Ska vi sätta dem i en vas?
Ja.
Och nu, den storslagna finalen.
God och fet. Precis som ni vill ha den.
Och nu skålar vi.
-Nu blir vi fulla. -Äntligen.
Vänta lite.
Nu kan du vända dig om.
Jag har den på natten.
Gör den ont?
Skrämmer den dig?
Jag hade aldrig föreställt mig dig äta med mina föräldrar.
Och sen?
Sen vadå?
Och sen…
Vad mer kan vi göra ihop?
Jag vill ge mig av.
Och sen?
Och sen…
Jag vill vakna varje morgon…
…med dig vid min sida.
Och sen?
Sara?
Vad är det?
Och sen?
Golfregattan.
Jag har hittat en klubb vi kan gå med i.
Du har varit där. Pappas kompis klubb.
Lorenzo, jag…
Jag är otränad. Jag kan inte…
Tänk på saken.
Vi tänker på saken.
Sen har vi de här. De är till salu.
Jag bryr mig inte om laserjollar. Du sa att du hade en 29er.
-Ja, där borta. -Då går vi.
Kom, så får du se.
Här är den.
Den har tillhört en medlem.
Han köpte den åt sina döttrar.
Den har inte varit i vattnet på fem år.
-Den är lite repig här. -De gick på grund.
Vad säger du?
Skicket är inte hopplöst. Jag har lagat sämre båtar.
Har Sara bestämt sig?
Hon funderar fortfarande.
Det låter helgalet.
För fyra år sen drömde du om att tävla i OS.
Du kan inte vara rädd för Tvågolfsregattan.
Bara en golf, inte två.
Men jo, jag är rädd.
Jag är rädd för att jag inte hålla måttet.
-Det är nog ingen bra idé. -Låt henne prata, pappa.
Som sagt, att utsätta din kropp för en så stor ansträngning
får naturligtvis konsekvenser.
Med det sagt, kan jag ge dig ett intyg.
Säg nåt!
Läkaren sa just att hon kan ordna ett intyg…
-Än sen? -Pappa, jag är säker på saken.
Kan du säga vilka konsekvenserna blir?
Saras sjukdom är oundvikligen nedbrytande.
Regattan kan påskynda förloppet.
Hörde du det?
Vad ska jag göra, då?
Låsa in mig där hemma?
Och vänta på vadå?
Sara…
Du föddes på det här sjukhuset.
Jag borde ha stannat i Palermo.
Vi hade så roligt när du var liten.
Du hade varit lyckligare.
Du har gjort mig lycklig, pappa.
-Minns du… -Vadå?
Glasstället nära farmors hus.
Pistage och stracciatella. Dina favoriter.
Eller när du måste tvinga mig att cykla för att jag var rädd för att välta.
Eller när vi seglade.
Utan dig hade jag aldrig upptäckt min kärlek till seglingen.
Tja…
Jag hade kanske aldrig träffat Lorenzo.
Det säger du bara för att jag ska skriva på intyget.
Jag känner dig.
Kanske.
Nej, pappa. Han är min kärlek.
Min första kärlek.
Jag vill kunna minnas honom när allt blir svårare.
Ja.
Nej, täck över den ordentligt. Det är en överraskning.
Visst.
-Är du säker på att de kommer? -Sluta nu.
Här har vi dem.
Hej då.
Var försiktig.
Lycka till.
Hej.
ÖN FAVIGNANA
Den första tävlingen är över…
Det är bara sekunder kvar till nästa race.
Hörni.
Vill ni se en delfin?
-Vilken delfin? -Kom.
Överraskning.
-Hej. -Hej.
Vi ses på klubben.
Jag längtar redan.
Vad är det?
-Inget. -Inget…
Kom igen…
Vad är det?
Jag är rädd för i morgon.
Vad är du rädd för?
Jag vill inte vara en börda.
Hur då börda? Träningen har ju gått bra.
-Jag vill ge det här 100 procent. -Så klart.
Jag är redan trött.
Vi är här. Tillsammans.
Du är med mig. Det är det bästa som nånsin kunde hända mig.
Ska vi gå och äta?
Mamma!
Sara?
Jag gjorde den här åt dig som hjälp med balansen.
Tack.
Du kan inte luta dig så långt ut, men du slipper bada.
Vad är det?
Här är de. Nu ska de i vattnet.
Hör du vinden?
-Ser du de andra båtarna? -Sara…
Lugna dig.
Andas.
Är allt som det ska?
-Slår vi? -Okej.
Tre, två, ett och nu!
Vi är för långsamma.
Vi får upp farten.
Se upp!
Se på gennakern.
Den har fastnat. Jag försöker lossa den.
Skota seglet.
Kom igen, vi tar in på dem.
Vi är precis bakom dem, vi är trea.
Nu är vi nära!
Var försiktig!
-Kom tillbaka in. -Oroa dig inte.
Sara!
Där är du ju!
Jag ville slå dem.
-Men du missbedömde gippen. -Hur är det, din dåre?
Bra.
-De var så här nära att bli treor. -Jag hörde det.
-Otroligt, inte sant? -Ja.
De blev nästan trea.
-Är det inte otroligt? -Jo, otroligt. Ja…
Nu kommer de.
Vad hände?
Hej.
-Vad gör du? Kom. -Är allt bra?
Min pappa.
-Hej. -Angenämt. Boris.
-Hej. -Tack.
Men nu lugnar vi oss lite.
Men bara lite.
Är du trött?
Vi är nästan framme.
FLERA MÅNADER SENARE
-Klart. Jag drar. -Hej då.
Undertexter: Jessika Johansson