היי.
רוצה שאשב כאן?
אני יכול לעשן?
רק רגע.
איפה אתה רוצה שאתחיל?
- פרולוג -
- 2007 -
אני בן 23,
ועדיין אינני מבין מה בדיוק בני אדם עושים.
נדמה שכל זה בנוי על כלום ו...
ואין שום דבר שמחזיק את הכול במקום.
גדלתי בסביבה הזאת.
הדירות נחמדות. לחלקן יש מרפסות.
והעצים יפים.
גם אותם אני לא מבין, אבל אני אוהב אותם.
נראה לי שהייתי אוהב את כולם.
עץ צריך להיות ממש דפוק כדי שלא אוהב אותו.
לפעמים אני תוהה אם החיים מתבזבזים עליי.
לא שאני עיוור ליופי של דברים. אני...
אני לוקח את כל הדברים היפים ללב
ואז הם דופקים לי את הלב עד שאני כמעט מת מזה.
אלא שמשהו בי תמיד דחף אותי הרחק...
עד שכלום כבר לא מחזיק אותי במקום.
אתה יודע לאן אתה נוסע, נכון?
פנה שמאלה שלוש פעמים. אי אפשר לטעות.
אפגוש אותך בחניון. שתיים, שלוש דקות, פלוס מינוס.
אני חובש כובע בייסבול.
צעיף אדום, חולצה לבנה מכופרת, קפוצ'ון כחול.
מכנסי ג'ינס, נעלי ספורט ישנות. שום דבר חריג.
הצעיף נועד לכסות את החצי התחתון של פניי.
אף שכבר קצת מאוחר כדי שהוא יועיל,
כי אני בעסק הזה כבר זמן מה.
והמראה של הפנים שלי הוא לא סוד.
טוב, בלי אזעקות. אני אדם מבוקש. הם יהרגו אותי.
אלוהים. מה קורה?
בפנים שלי יש המון עצב שאני צריך לפצות עליו,
לכן אני חייב להתנהג כמו משוגע, אחרת יחשבו שאני נקבה.
היי.
שכבו על הרצפה. שכבו על הרצפה המחורבנת עכשיו!
הקטע בשוד בנקים הוא שלרוב אתה שודד נשים,
לכן מאוד לא כדאי לך להיות גס רוח.
גברתי, זה לא עניין אישי.
זה בסדר. -מה שמך?
ואנסה. -היי, ואנסה. נעים מאוד להכיר.
מה שמך?
את מצחיקה, ואנסה. עכשיו פתחי את המגירה שלך.
כשעמדתי שם עם אקדח בידי והתבוננתי בה...
משהו השתלט עליי.
סוג של עצב.
כאילו תמיד ידעתי שכך הדברים אמורים להיגמר.
אבל לא הייתה לי סיבה לקלוט את זה עד בדיוק אותו...
רגע.
- חלק ראשון -
- כשהתחילו החיים -
- ראיתי אותך -
- 2002 -
בפעם הראשונה שראיתי את אמילי, למדתי באוניברסיטה מקומית.
זו של הישועים. אוניברסיטה ברמה סבירה.
אני לא רוצה לשקר, אבל...
חשבתי לעצמי, "בחיי, הייתי שמח לזיין את הבחורה הזאת."
קראתי בשמך איזה עשר פעמים.
מצטער. שמעתי מוזיקה חזקה.
היי. -הסוודר שלך יפה בעיניי.
תודה. קניתי אותו ברחוב קובנטרי.
זה סוודר בן זונה, ישן ועצוב.
אתה לומד איתי אנגלית.
אני יודע. איזה קורס מבאס, לא?
כן. אבל אתה תמיד מגיע.
בהחלט.
אני מניחה שנתראה מתישהו.
היי, מאיפה את?
אלבה, ניו יורק.
איך זה שם?
אותו סוג של אגם, אותו סוג של עיר. רק קצת יותר מחורבנת.
אני... יש לי חברה עוד מהתיכון.
באמת? זה מקסים.
כן, היא לומדת בניו ג'רזי.
יש לה שם?
כן. מדיסון קוולסקי.
היא יפה מאוד.
כן. יפהפייה.
אמילי מצאה חן בעיניי,
אבל הבטחתי כבר למדיסון שאסע באוטובוס גרייהאונד
לבקר אותה במכללה שלה בסוף השבוע.
היא גרה בחדר במעונות והמיטה שלה הייתה קטנה מדי לשניים,
אבל...
לפחות השותפה שלה נסעה הביתה, כי...
סבתא שלה מתה.
כמה חבל.
מה שתגיד. היא הייתה זקנה.
אז...
תמסור למדיסון ד"ש ממני.
מדיסון חשבה שאני שפוט שלה.
בוא.
המסיבות שאליהן היא לקחה אותי היו על הפנים ברובן.
ילדים שותים בירה במרתף שבנוי מלבני בטון.
איזה קשקוש של פינג-פונג שתייה, תאי זיונים ואווירה של רובע האורות האדומים.
הכול היה קודר רצח.
כל הטיפוסים האקראיים האלה הכירו את מדיסון.
היא הייתה רק חודש במכללה, אבל משום מה כולם כבר הכירו אותה.
היא אהבה שכל העיניים בחדר נעוצות בה, וזה בסדר. שיהיה.
זה רק נהיה קצת מביך כשאתה זה שהגיע למסיבה
עם הבחורה שרוקדת על השולחן, ומזדיינת עם רוח רפאים.
הייתה לי עבודה, ועבדתי כשיכולתי לעשות דברים מהנים יותר,
כמו כל דבר, בעצם. אבל...
הייתי צריך לעבוד.
לפאטוק הזקן היו 12 בנות ונכדות,
וכולן עבדו במסעדה שלו.
אני לא יודע אם היו לו נכדים, אבל אם כן, אף אחד מהם לא עבד שם.
לכל הנכדות שלו היו רכבים מסוג אסקלייד או דנאליס.
חלק מהמלצרים יצאו איתן.
היא אוהבת לקבל בתחת.
שדוחפים לה את הפנים לכרית, יורקים עליה.
אני חושב שהיא משוגעת לגמרי.
מעניין מי לימד אותה את החרא הזה.
היי. -היי.
קדימה. תראה לי איך אתה עושה את זה.
אוי, לא. פאק. שיט...
אתה גבר, או מה?
הא? זרוק גבוה. גבוה.
כדי שיוכלו לשמוע את זה בחדר האכילה, בן זונה.
שיזדיין הבחור הזה. -כן, אני יודע. שיזדיין.
החזקתי מעמד שבועיים.
אחרי העבודה הלכתי לבית של ג'יימס לייטפוט.
הוא היה החבר הכי טוב שלי עוד מהיסודי.
אבא שלו מת בגיל צעיר...
וגם אימא שלו. ואז...
ואז אחיו חזר דפוק על כל הראש מהמלחמה,
אז ג'יימס היה לבד רוב הזמן.
היי, אחי.
חוץ ממני.
אתה בסדר? -כן.
הייתי צריך הסעה לבנק, אז ג'יימס הציע להסיע אותי.
השמש זרחה מעלינו באותו יום.
וגם רוי הצטרף.
הוא היה צבעי, אבל הוא לא עבד.
מה קורה?
וג'יימס לייטפוט צעק על רוי בגלל בן דודו ג'ו,
כי ג'ו חזר ואמר... -אני הולך, אז רד מזה.
רוי. רוי, אמרת לו? אתה חייב למסור לבן דודך
שאסור לו להתגייס לנחתים. -למה דווקא אני?
הוא מתגייס לנחתים. -אל תתגייס לנחתים, אחי.
תן לי סיבה אחת טובה להתגייס, טוב?
אני לא רוצה לעשות את זה כל חיי.
למה אתה רוצה להתגייס?
אני לא רוצה לעשות את זה כל חיי.
למה אתה מסתפק בנהיגה ממקום למקום?
לא מבין איך אתה מרוצה מזה.
הוא רוצה לעשות משהו. תן לו לעשות מה שהוא רוצה.
זו חובתך בגלל אהבתך לבן דודך,
שכולנו אוהבים כל כך.
ועכשיו אתה אומר, "אני רוצה לשלוח אותו למותו"?
מה אתה עושה?
מה עובר לך בראש? -חתמתי כבר, אחי. זה סופי.
הצלחתי להבין רק חצי מהדברים שג'יימס אמר.
לא יכולתי שלא להבחין שהוא נראה חסר אונים,
כשנופף בזרועותיו,
ושאף אחד כנראה לא יקשיב לו כל ימי חייו.
זו לא גרוטאה.
זו כן גרוטאה, אחי. הכי גרוטאה שיש.
אני רק צריך כוס מים כדי לצנן את המנוע.
תביאו לי כוס מים.
הייתה לי בעיה עם הבנק.
הם עשו טעות ובאתי לברר את העניין.
שלחתם לי הודעה על משיכת יתר, אבל זו טעות.
כיסיתי אותה כבר.
הנה.
זו משיכת יתר חדשה.
לא יכול להיות. לא משכתי כסף מאז ההפקדה האחרונה.
ההפקדה העלתה את היתרה שלך לעשרה דולר בזכות.
אבל החשבון שלך חויב בעמלה נוספת בגין משיכת היתר
שהחזירה אותך לחובה.
אבל איך אתם יכולים לגבות עמלה נוספת על משיכת יתר
אחרי שכבר כיסיתי אותה?
ההפקדה לא נרשמה בחשבון בזמן. -אבל ביצעתי אותה כאן במזומן.
היא לא נרשמה בחשבון, אדוני. -זה היה כסף מזומן. כאן.
היא לא נרשמה בחשבון.
הבא בתור.
מצטער על המכונית שלך, אחי.
היא הייתה חתיכת זבל.
החזירו לך את הכסף?
לא.
כשהלכנו בחזרה לבית של ג'יימס, רוי העביר בינינו את הג'וינט שלו.
אחרי כמה שכטות, הרגשנו כאילו אנחנו שוב מנצחים.
היום למחרת היה יום סתיו נעים, שיכולת להריח את העלים הרטובים.
אז הלכתי לכיכר שייקר לפגוש כמה ילדים שהכרתי.
הם רצו שאתן להם מהזאנקס שלי, שלקחתי כי...
היו לי כמה התקפי חרדה בעבר.
- גבר לבן גנרי -
קחו, חבר'ה. -תבלעו.
מה אתם עושים אחר כך? -הולכים למסיבה
בבית של מגי. -מגניב. אני יכול לבוא?
כן, בטח. אתה רוצה...
ובתמורה הם הציעו לי אקסטזי.
בטח, אני רוצה אקסטזי.
זה אתה?
היי. -היי.
מה את... -אתה מכיר את מגי?
מה? -אתה מכיר את מגי?
כן, בערך.
עולם קטן.
שאני אמות.
מה? -האישונים שלך ענקיים.
כן, אני... לקחתי אקסטזי.
איך זה?
דווקא ממש טוב.
הייתי נותן לך, אבל...
אין לי יותר.
זה בסדר. סירבתי לזה קודם.
איזה בחור מוזר הציע לי. הוא אמר לי לדחוף את זה לתחת.
מה?
באמת? -כן.
מי זה הבחור הזה? -לא יודעת.
לא יודעת. הוא כבר הלך.
זה קצת גס רוח מצדו.
כן, יש בנים שמדברים ככה.
אני שמח שאת כאן.
למה?
כי את מוצאת חן בעיניי. מאוד.
תסתום. -באמת.
ו...
והמעיל שלך ממש מגניב.
ו... מה?
סתם חשבתי. -מה חשבת?
חשבתי שאתה טיפוס מפוקפק.
רוצה ללכת לטייל?
לשפתיים שלך יש טעם מדהים.
מה קרה למדיסון קוולסקי?
יש לה דם קר.
אני חושב שאני מעריץ אותך.
עשה מה שבא לך.
לפעמים נדמה לי שראיתי כבר את כל מה שעומד לקרות...
וזה סיוט.
מה?
כלום. אני רק...
אני מצטער.
אף פעם אתה לא צריך להצטער על מה שאתה מרגיש.
למה את כל כך נחמדה אליי?
יש לי קטע עם בחורים חלשים.
ככה את מוצאת את זה שישבור את לבך.
האם אפשר לחזור אחורה בזמן ליום שפגשת את זו שאתה הכי אוהב
ולזכור בדיוק איך זה היה?
לא במובן של איפה היית או מה היא לבשה,
אלא מה ראית בה שגרם לך לומר,
"כן, בשביל זה באתי הנה."
הוא דיבר איתה בטלפון ואני צותתי.
למה צותתת?
אתה מטומטם. -סליחה. כלומר,
זה בטח היה לך קשה.
למחרת התעמתתי איתו על זה, והוא ניסה לשחד אותי.
אמר שישלח אותי לקייטנת כדורעף אם לא אגלה לאימא.
לעזאזל.
מאוד רציתי לצאת לקייטנת כדורעף. -כן? אז מה עשית?
יצאתי לקייטנת כדורעף.
ואז סיפרתי לאימא שלי.
אבא שלך נשמע כמו שמוק.
לפעמים נדמה לי שאהבה היא דבר שבכלל לא קיים.
זה רק פרומונים שמתעתעים באנשים.
אני אוהב אותך.
תודה.
אני עוזבת לתמיד בסוף הסמסטר.
אני רוצה ללמוד בקנדה. -מה?
ממתי?
מעכשיו.
יש אוניברסיטה מעולה במונטריאול.
במונטריאול?
כן. זו פריז של קנדה.
כן, אני יודע. בבקשה, תגידי שאת עובדת עליי.
זה לא מצחיק. -למה שאעבוד עליך?
אז זהו? אנחנו אמורים פשוט להיפרד? סתם ככה?
לא נוכל להיות ביחד כשאנחנו גרים בשתי מדינות שונות. אז...
אמילי, מה נסגר איתך?
אתה מוכן בבקשה להתייחס לזה אופן בוגר?
אמילי, בבקשה.
אנחנו לא יכולים לדבר על זה, בבקשה? אמילי.
פאק.
- היו כל מה שאתם יכולים מרכז תעסוקה צבאי -
מה פתאום ליצן כמוך רוצה להתגייס לצבא ארה"ב?
לאיש היו פנים כמו מוות,
וכל מילה שנייה שיצאה מפיו הייתה "ליצן".
מה לעזאזל אתה עושה? -ליצן מחורבן.
ראיתי בחדשות
שיש ילדים שנהרגים שם.
אתה יודע?
בחורים מקליבלנד, בני גילי, שמנסים לעשות משהו טוב,
ואני יושב כאן ומרחם על עצמי כי החברה שלי נפרדה ממני.
לעזאזל.
היא שברה לך את הלב.
אתה מחפש את הזהב בביבים.
תחושת מטרה, נכון?
כן. תחושת מטרה.
לכל הרוחות. אני אספר לך על מטרה.
הוא מוצא חן בעיניי.
הייתי קל מדי.
הוא ידע שנלכדתי ברשת, ולמחרת כבר גויסתי.
נגד כל אויב.
מחוץ ומבית. -מחוץ ומבית.
איך אתה נותן לו ללכת למלחמה? יש מלחמה...
מה אתה רוצה שאעשה? -תניא אותו.
דיברתי איתו כבר. אני מדבר עם הבן-זונה כל יום.
אתה מדבר איתו
אבל לא ניסית להניא אותו. הוא יקשיב לך.
ג'יימס, אתה סתם רכיכה. אני שומע אותך.
פגשתי את אחיך. -אני נוסע לעיראק.
פגשת את אחי? -לא כולם גומרים כמו אחיך.
דבר איתו שתי שניות. הוא דפוק בראש.
אתה יכול לזוז, בבקשה...
אולי תזוז?
לא, כי אני מנסה לעזור לך.
דיברנו על זה. אני נוסע בשבוע הבא.
לא יודע מה להגיד לך. -מה נסגר איתך?
אתה לא מסוגל להבין... -ג'יימס, ג'יימס...
מה? -הוא לא רוצה לעשות את זה
כל החיים שלו.
ממתי אכפת לך בכלל?
לא אמרת מילה ועכשיו אתה בעדו?
מישהו יכול לענות לטלפון, בבקשה?
הוא מצלצל כבר איזה 20 דקות.
שמע... -אל תתערב, אחי.
הלו? -היי. זו אני.
אתה שם? -כן, אני כאן.
סתום כבר את הפה, ג'יימס.
סליחה. מה שלומך?
אני עוזבת בקרוב.
למונטריאול.
נוכל להיפרד?
יש לי עבודה היום.
אה... אין בעיה. -לא, לא, לא. אני רוצה להיפרד.
תקפצי לעבודה שלי.
אחרי פאטוק, רוי סידר לי עבודה במסעדה אחרת.
הבעלים ערך מסיבה באותו יום ואני הייתי צריך להגיש משקאות.
אמרתי לרוי ולג'ו שיבואו לשתות בחינם.
וכמובן, ביקשתי מאמילי לקפוץ.
אבל היא איחרה.
הכול טוב? -אחי, אתה נראה טוב.
מה קורה? היא הגיעה כבר? -עדיין לא.
תירגע. תארגן את השוטים.
אני נוסע לפריס איילנד ביום ראשון.
פריס איילנד זה של הנחתים, נכון? -כן.
זו דרך טובה להגיע לגן עדן.
ראית כבר את אמילי?
היי, תנשום, טוב?
תירגע. אני לא מבין למה אתה נלחץ.
מה נסגר? מי זה הבחור הזה?
אין לי בעיה עם זה באופן כללי...
כן. -אבל אם זה עוזר לך, אז...
היי. -היי.
זה בנג'י. הוא מגאנה. הוא לומד ב"קייס".
בנג'י, היי.
נתתי לבנג'י לחיצת יד של גבר אמיתי, כאילו הייתי גבר אמיתי,
וכך נמנע ממנו להניח את ידיו עליה.
אני מכיר מסעדה יותר טובה שנוכל ללכת אליה, "מי אלדאה".
האוכל שם כל כך טעים. אולי כדאי ללכת.
אני יכול לדבר איתך רגע? -לא.
למה? -כי אתה מתנהג כמו...
סליחה, את בסדר? -בנג'י, תן לי דקה, אחי.
אף אחד לא חושב שהאוכל ב"מי אלדאה" טעים.
הוא יודע שלא מבקשים ת"ז ורוצה שתשתכרי.
באתי להיפרד ממך. מה יש לך?
רוצה שאכניס לו אגרוף בזין?
לא, ג'ו.
באת להיפרד ממני איתו.
אני לא איתו.
זה באמת נראה לך הוגן? -כן.
בבקשה, תן לי להכניס לו אגרוף בזין. -ג'ו, לך שב, בבקשה.
אני צריך לעבוד. כדאי שתלכי.
אני מבקש שתלכי.
בסדר.
היי, מה שלומך?
אלוהים אדירים, אחי.
אתה חייב להתעודד, בנאדם. -נכון.
מה נסגר? יש כאן עשר בנות שתוכל לזיין. איפה שלא תזרוק אבן.
בסדר? -כן, אדוני.
עשה לי טובה. אני עייף. אני הולך הביתה.
אני צריך שתשגיח על חבר שלי. שמו טומי.
הבחור הזה שם. בחור נחמד. בחור נהדר. בדיוק השתחרר מהכלא.
טומי היה שיכור לגמרי.
ואני הייתי אמור לוודא שהוא לא יקיא במסעדה.
הוא חזר ואמר שכולם שקרנים, ושהם סתם...
חבורה של מזויפים. כל הבני-זונות מהקוזה נוסטרה.
הם אוהבים לעשות רוח,
אבל אין להם ביצים לכוון אקדח לראש של האיש.
לכוון אקדח לראש של האיש ולפוצץ לו את המוח.
וזה מה שהוא חזר ואמר.
אין להם ביצים לכוון אקדח לראש של מישהו...
ולפוצץ לו את המוח.
ואז הוא שאל אותי מה אני עושה.
אז... מה אתה עושה, ילד?
בדיוק התגייסתי לצבא.
התגייסת לצבא?
לאנשים האלה לא אכפת ממך.
מה אתה חושב לעצמך?
אני רק...
לא היו לי רעיונות מוצלחים יותר.
אבל...
יש לך ביצים לכוון אקדח לראש של מישהו ולפוצץ לו את המוח?
אתה תהיה בסדר.
אני צריך ללכת, טומי.
למה? לאן אתה הולך? -צריך ללכת לישון. כבר מאוחר.
מה... אתה צריך טרמפ? אני אקפיץ אותך.
אתה מסוגל לנהוג? -בטח, חבוב.
וטומי התנגש במדרכה, מה שבטוח.
תודה.
היי, תיסע הביתה בזהירות, טוב? -בטח.
לא ראיתי אותו שוב.
זה בסדר שבאתי?
כן, אני...
התכוונתי להביא את זה אחר כך בלאו הכי.
זה אמור היה להיות עוגת פרידה.
אבל היו רק מאפינים מוכנים.
והיו אמורים להיות 12, אבל נתתי אחד לבחור בשם טומי
כי הוא ממש היה חייב לאכול משהו.
מה קרה?
היי.
מעולם לא ראיתי את אמילי בוכה.
היי.
אני מצטער על מה שקרה קודם.
אמרתי לה שאני יודע שהיא לא התכוונה לכלום בכך שהביאה את בנג'י
ושהיא סתם אישה מתוקה
שמאמינה בגיוון ובמדינות מתפתחות.
תפסיק...
הכול קרה באשמתי. אני כל כך מצטערת.
לא. לא, את אף פעם לא צריכה להתנצל, מותק, טוב?
את אף פעם לא צריכה להתנצל. זה בסדר.
זה בסדר, טוב? היי.
אני מצטערת, מותק.
זה בסדר.
היי, רוצה מאפין? -כן.
כן.
בטוחה?
מאפין?
עבר זמן עד שהיא הפסיקה לבכות.
ואז צחקנו.
ואז עשינו צחוקים...
וזה היה מושלם.
אני לא עוברת למונטריאול.
התגייסתי לצבא.
מה?
מה פתאום?
כי הייתי עצוב, מותק.
אז התגייסת לצבא?
כן.
אולי זה יהיה טוב.
אני אעזוב ואת תלמדי במונטריאול.
לא רוצה ללמוד במונטריאול. -חשבתי שאת אוהבת את מונטריאול.
לא. התכוונתי לעבור למונטריאול רק כדי להתרחק ממך.
כי אני אוהבת אותך.
תראי.
אני יודע שהלימודים חשובים לך.
ואת רוצה לסיים, נכון?
כן.
אז, אם כך...
בזמן שאת תעשי את זה...
אני אעשה את זה.
זה רק שנתיים.
רק שנתיים מחיים שלמים ביחד.
ואני מתכוון לזה. אני באמת מתכוון.
כאילו... את אהבת חיי.
גם אני מרגישה כך.
אולי כדאי שנתחתן.
אז הלכנו לבית המשפט...
והתחתנו.
ואז הלכנו לחגוג.
זה היה כאילו אנחנו שני הדברים הכי יפים בעולם...
ואף אחד לא יכול עלינו.
אבל הימים חלפו.
- חלק שני -
והייתי צריך להתחיל טירונות.
- טירונות, 2003 -
קודם הסתפרנו.
ברוכים הבאים לצבא.
בעשרת השבועות הבאים, המילים הבאות שיוצאות מהפה שלכם
הן "כן, סמל האימונים," ו"לא, סמל האימונים."
אני מובן?
כן, סמל האימונים.
זה חל גם עליך, אתה שמסתפר.
אתה לא מיוחד. אתה לא מיוחד. אני מובן?
כן, סמל האימונים.
תצטרכו להרים את הקול.
שם פרטי סמל, שם משפחה האימונים.
אני מובן?
כן, סמל האימונים.
מה אתה עושה? אתה חושב שאתה עדיין יפה?
לא, סמל האימונים. -אתה חושב שאתה עדיין יפה?
לא, סמל האימונים.
אז קום ותעוף מהכיסא שלי.
לך מכאן. ביי-ביי.
לאחר מכן, קיבלנו איזה מאה זריקות.
הבא בתור. -וגיליתי שאני בעצם...
עיוור צבעים.
זה מסביר הרבה.
עדיין אוכל להיות חובש?
אתה יודע מה הצבע של דם, נכון?
הבא בתור.
אנחנו אימא שלכם, אנחנו אבא שלכם.
בשום שלב לא תוכלו לעשות מה שאתם רוצים, מתי שאתם רוצים.
המון זמן עמדנו בשורות,
וכאבו לנו הרגליים כי לא היינו רגילים לזה.
אני מובן?
כן, סמל האימונים.
אני מובן?
כן, סמל האימונים.
מה זה צריך להיות? -מה אתה עושה בידיים?
תוריד את הידיים. אתה שייך לצבא ארצות הברית...
השרוכים שלכם יהיו בתוך הנעליים,
והנעליים ייגעו. בצעו.
קדימה, חלצו נעליים.
חמש, ארבע... -מה לעזאזל יש לך?
שלוש, שתיים... -יותר מהר!
עשיתם את זה מאה פעמים. -אחת.
בצעו.
זוזו כבר, לעזאזל.
עשר, תשע... -תשנו את הגישה לגישה הנכונה.
שמונה, שבע...
הם הורו לנו להתפשט עד לתחתונים וללכת סביב החדר בהליכת ברווז.
בחדר היה ריח של אשכים שלא נרחצו, וכפות רגליים כנ"ל.
הכול טוב.
הבא בתור.
היה איש אחד שתפקידו היה לבדוק את חורי התחת של כולם.
תוריד את המכנסיים.
המעיל הזה מוצא חן בעיניי.
אלבש אותו לארוחת ערב עם החברה שלי כשאחזור הביתה.
באמת?
דמיין אותו עם כל התגים והמדליות.
אתה חושב שתקבל מדליה?
זה חימנז.
אני יודע שאקבל.
נהיינו חברים עקב העובדה ששנינו רצינו להיות חובשים.
הוא התגייס כי הכניס את החברה שלו להיריון.
אני אוהב אותך. כל כך, טוב?
ואני רוצה בזה.
אמצא עבודה ואדאג לשניכם.
איך?
נמצא דרך, טוב?
תראה את עצמך, חתיכת זין רופס.
אתה אפס מאופס.
היו הרבה צעקות. -שש...
זוז, זין רופס. קדימה.
אתה רוצה למות, חתיכת כוס מתנפנף?
חאג'ים מוסלמים נושפים לך בתחת.
הם קראו לנו בשמות כמו...
זין עם אוזניים. קום, חתיכת זין עם אוזניים.
הידיים שלנו היו... -תשתמש במשפשפי הזין שלך.
הפיות שלנו היו... -נרתיק זין.
סתום את נרתיק הזין המכוער שלך.
סמלי האימונים עשו את עצמם נורא כועסים כל הזמן.
מה לעזאזל?
בפעם הבאה תתרחק ממני,
או שאני אתפוצץ עליך ואשבור לך את הצוואר.
פוסט טראומה, אומרים.
על מה אתה מסתכל? עיניים קדימה!
כמו בפעם ההיא שסמל האימונים קול הכניס לי אגרוף באבר המין בלי שום סיבה.
הקשב!
סמל האימונים דקו אפילו חנק את אחד הבחורים.
סמל האימונים דקו.
חאג'י דפוק.
סמל האימונים, זה לווין.
אבל זה לא היה בגלל הפוסט טראומה.
דקו לא היה בשום מקום. הוא היה סתם שקרן.
חלק מסמלי האימונים באמת ראו את עיראק,
אבל גם הם היו שקרנים.
בעיראק יש ילדי רימונים
שמנסים להתגנב מאחורי חיילים אמריקנים
כדי לפוצץ אותם.
הייתי צריך לדרוס את ילדי הרימונים במשאית שלי.
בגלל זה אני חולה בראש.
עכשיו קדימה. אתם צריכים להיות בשעה שלוש שלכם... אתם...
לכל הרוחות, תתעורר, בחור. תתעורר.
בנג, בנג. -שעה תשע.
בנג, בנג.
חאג'י משמאל. -בנג, בנג!
חאג'י מימין. חאג'י בעצים. תיזהרו.
מתגנב אליך, חאג'י משמאל.
חאג'י מימין. -חאג'י משמאל.
חאג'י משמאל.
-חאג'י מימין.
התחלתי להרגיש מין הרגשה מוזרה כאילו הכול רק העמדת פנים.
בנג, בנג.
שאנחנו רק מתחזים לחיילים.
סמלי האימונים רק מתחזים לסמלי אימונים.
ג'יבריש, ג'יבריש, ג'יבריש, ג'יבריש.
א-א-א-ה...
מיש-מש, מיש-מש, מיש-מש...
והצבא רק מתחזה לצבא.
באשר תלך תמיד תדע
שהצבא הלך איתך
הדרך היחידה לא לסיים את הטירונות
הייתה ניסיון התאבדות.
בחור אחד ניסה לתלות את עצמו מצינור מים במחראה.
שיט. אלוהים אדירים. לכל הרוחות, אחי.
עזרו לי. סמל האימונים.
הוא לא מת, אבל גם לא סיים את הטירונות.
את שומעת אותי?
כן. היי.
אתה בסדר?
התגנבתי החוצה מהמגורים.
כן, אבל אתה בסדר?
עכשיו אני בסדר גמור.
הראש למטה. התחת למטה.
כשבסוף לימדו אותנו להיות חובשים,
היו הרבה משחקים עם בובות הדגמה.
אל תיתן לו לדמם. תפעיל לחץ.
החיים שלו בידיים שלך. -חזה אוויר.
קדימה, מהר. תיק-תק. -אל תזיז את התחבושת.
שים את הפלסטיק מתוך עטיפת התחבושת.
תלחץ שם.
אטום היטב את שלושת הצדדים. אטימה חזקה.
קדימה. תגמרו עם זה. -חפשו פצע יציאה בגב.
חלק מהבובות היו גוף חסר גפיים עם ראש.
היו בובות עם עצמות גומי שהזדקרו מרגליהן.
היו בובות שהשפריצו דם מלאכותי.
היו אפילו בובות של תינוקות עם פני מלאך.
כריתה טראומטית.
רשאים להמשיך. החייאת לב-ריאה.
אחת ושתיים ושלוש וארבע וחמש.
תנשום. -רשאים להמשיך.
חימנז ואני הצלנו את חייהן של 47 בובות.
ועברנו בהצלחה את הקורס.
חובשים קרביים.
אמרו לכם להמציא המנון פלוגתי.
היה לכם שבוע בשביל זה.
זה מה שנקרא "מועד אחרון".
מרגע זה, פספסתם את המועד האחרון.
עכשיו,
כיוון שלא המצאתם המנון פלוגתי,
נקטתי מה שנקרא יוזמה...
והמצאתי המנון שתצטרכו ללמוד.
וזה מה שהוא המציא.
חובשים קרביים במלחמה
בכוננות שיא כל היממה
ננצח את כולם
פלוגת צ'רלי מספר אחת בעולם
אל תעצרו, תשיגו את זה
דבקות במטרה, חובש קרבי
פנו דרך
החובשים הקרביים באים
הו, ברך
החובשים הקרביים באים
פנו דרך
מאותו יום, בכל פעם שהפלוגה נקראה ל"הקשב",
דבר שקרה לא פחות ממיליון פעם ביום בכל יום ויום,
המנון הפלוגה הושר במלואו.
החובשים הקרביים באים -ללא יוצא מהכלל.
אתם רכרוכיים כמו ציצים קטנים.
פנו דרך
ואם לא די בכך, אחרי זמן מה,
התחילו לצפות שנושא הדגל, שהייתי אני,
יבצע את ריקוד הרובוט לאורך כל הפזמון.
החובשים הקרביים באים
פנו דרך
החובשים הקרביים באים
אז לעולם אל תתגייסו לצבא.
- חלק שלישי: צ'רי -
היית ער לחלוטין כשהגעת לשטח
מחוץ לגדר הבסיס בפעם הראשונה.
ציפית שיירו בך בכל רגע.
גם אם היית במקום שלא ראית ממנו נפש חיה ברדיוס קילומטרים,
בכל זאת היית משוכנע שיש שם איזה חאג'י
שכל היום חיכה רק לירות בך.
שקט ברשת. חיילים במגע עם אויב.
מיקום נוכחי, ויקטור-סיירה 453, 132.
המתן לדוח מצב.
פריצה לשידור. מרכז הפיקוד. כאן כוח התגובה המהירה.
אנחנו במרחק שבע דקות, בדרך לזירת האירוע. עבור.
מספר אחת, תן גז.
יש לנו חיילים במגע. -בסדר. אנחנו בדרך לשם.
יש מגע. לפחות 17 עד 20 אנשים.
מתקפה מתואמת.
אני מבקש סיוע מידי.
אנחנו סופגים אש תופת, קרוב ל...
מגע מימין. צאו משם.
מרכז הפיקוד. לעזאזל. מרכז הפיקוד.
היי, סמל.
מה קורה? -יש שני פצועים שם.
תביא אותם הנה. אני אקרא לכוח התגובה המהירה.
בסדר. קיבלתי. -זוז.
ארנולד, לשעה שש.
וקח את הציוד שלך. קדימה, זוז.
פאק!
היי, תסתכל עליי. תנשום.
תישאר לידי.
קדימה.
למטה.
חפה מימין. קדימה.
זוזו.
צריכים חובש.
למטה.
תפעיל לחץ על המקום.
תרד ממני, לעזאזל. עלה על הגבעה.
תישאר כאן.
אני נכנס. מה אתה צריך?
יש לי לפחות שני פצועים בקו הראשון. תחלץ אותם.
בסדר. זוזו, זוזו. -בוא.
טוב.
חובש!
כאן. תכניס את הקרביים שלו. -אלוהים, זין...
תביאו... -אמרתי, תכניס את הקרביים שלו מיד.
עוד.
כולם. -תרימו אותו.
זוזו. -מוכנים?
שלוש, שתיים, אחת. -הנה זה.
מסוק בדרך. תרימו את האלונקה.
הרם. -קדימה.
בתוך האבק יכולתי לראות את פניו של האיש.
עיניו היו פראיות ואבלות, הוא חי במוח הלטאה שלו.
היי, תסתכל עליי.
מבטינו נפגשו, ואמרתי...
אני אדאג לך.
אמרתי את זה חזק, כדי שישמע למרות רעש המסוקים,
ואז חשתי מבוכה, כי זה היה טיפשי מצדי לומר את זה.
טוב, בואו נעוף מכאן.
היכון. היכון. הרם.
הרם. -בואו נזוז.
זוז אחורה.
, יש!
פאק.
הדם המחורבן לא יורד מטבעת הנישואים שלי.
בתחילת הדרך, חיילי הרגלים הרגישו כאילו הם עשרה מטר גובה ובלתי מנוצחים.
הם חיכו בקוצר רוח להתחיל להרוג.
הם רצו להרוג כל כך,
ששררה תחושה של ביטחון עצמי מופרז בכוח האש שלנו.
והייתה גם הרעות המטופשת הזאת.
עמוד נוח!
מה לעזאזל?
הוא פשוט רץ. מהר, מהר, מהר. ואז...
אחי, מה קרה?
בחור אחד, הקרביים שלו היו בחוץ.
היינו צריכים להכניס אותם למקום.
בזמן שירו בנו.
היינו צריכים לרוץ למסוק. -היי.
שמעתי בקשר שהבחורים שהעליתם למסוק מתו.
שיט.
היי, סמל. זה נכון שהבחורים שהעלינו למסוק היום מתו?
מי אמר לך?
ארנולד אמר שהוא שמע בקשר. -ארנולד סתם אידיוט.
היה נדמה לי שזה מה שאני שומע, סמל. -שתוק, ארנולד.
זה סמל ראשון גרין.
אומרים שהוא הרג כבר 15 חאג'ים.
הוא היה בן זונה קשוח.
אז הם לא מתו?
תפסיק לדאוג כל כך, טוב?
איבדת את בתוליך היום.
ספגנו שמונה נפגעים היום.
מתוך 800.
ובאנו הנה לשנה שלמה.
כמספר הימים בשנה שלמה. תעשו חשבון.
הלך עלינו.
מה חשבתם שתעשו כאן?
לעזאזל, לסינג. אתה מדכא.
האמת כואבת, מותק.
הוא צדק.
הכול סבב סביב מוות.
הם אפילו כינו את האזור שהוצבנו בו "משולש המוות".
וכמו אידיוטים, סרקנו כל סנטימטר בו.
ברוב הימים הרגשנו שאנחנו סתם דחלילים מפוארים,
שנמצאים שם כדי להיראות עסוקים, יקרים לאללה וטיפשים תחת.
תראו את ההיא בשמלה. נראית כמו פבלס ממשפחת קדמוני.
כן, באמת חמודה.
זה סמל נורת'. הוא היה מאיידהו.
והוא היה גם רוצח. -תפסיק.
את יודעת שאת רוצה את זה, כלבה. פאק, תפסיקי לזוז.
אדון, אדון. -רוצים את זה? את זה?
אתם רוצים את זה?
זוזו. פנו את הדרך. פבלס, בואי הנה. בואי הנה, פבלס.
רוצה את זה? רוצה את זה? כן?
נזוז.
בחג המולד הגיעו המעודדות של "דנבר מוסטנג".
הן נופפו ופיזזו עם השיניים הלבנות שלהן.
החוויה כולה הייתה נוראית.
נשים יפות עם עור כמו קרם יקר.
הן הרי לא יזדיינו איתך. וזה היה כל העניין.
היית אמור לרצות לזיין אותן
והן היו אמורות לא להזדיין איתך.
את יודעת שאת רוצה את זה, כלבה.
טוב, כולם מסתכלים עליי ואומרים "חאג'ים".
חאג'ים.
אבל זה היה בסדר מבחינתי. אפילו לא צפיתי בפורנו.
ארצות הברית!
הייתי מאונן בשירותים הניידים.
אפילו לא חשבתי על נשים אחרות.
תזיין אותי.
אני לא מתבייש בזה. ניסיתי להיות טוב.
אני כל כך מתגעגע אלייך, מותק.
אני מתגעגעת אליך.
יש לי חדשות ממש טובות.
באמת? מה?
הוריך הציעו לעזור לנו לקנות בית ראשוני.
אתה שם? -כן, אני כאן. אני רק...
אני שמח, זה הכול. -נגמר הזמן.
בחייך, גבר, אני בטלפון. -אז תזדרז.
אני מדבר בטלפון, אחי.
אני חושב עלייך בכל מקום, מותק.
לך תזדיין. -תזדיין אתה, בן זונה.
אני בטלפון. -אז תזדרז.
מה העניין? -זה כלום. אני רק...
קשה לי לחכות עד שאהיה בבית איתך. -נגמר הזמן, טוראי.
פאק.
נגמר הזמן, טוראי.
אני צריך לנתק.
אני אוהב אותך. -אני אוהבת אותך.
כולו שלך, סמל.
תירגע, ערבוש. זוז אחורה.
אתה יכול לשאול אותו מה קרה?
הוא אומר שזה קרה כשהוא היה אזוק באזיקון לפני כמה ימים.
אוי, אלוהים.
היי, אחי, תסתכל על היד של האיש הזה.
פאק.
סליחה, סמל?
כן.
אתה יכול לבדוק את היד של האיש הזה?
זה צלוליטיס.
אזלה לנו האנטיביוטיקה.
אז?
אז איך אני יכול לעזור לו?
תגיד לו שיאכל חרא וימות.
תגיד לו שילך לבית חולים,
שיבדוק אותו רופא וייתן לו אנטיביוטיקה כי לנו אין תרופות כאן.
בבקשה.
תודה. -תדאג שהוא יגיע לבי"ח, טוב?
לא יקבלו אותנו. -תצטרך לנסות, אחי.
תשתדל.
כן, המפקד.
טוב, מי עכשיו?
בבקשה. -שוב פעם המזדיינים הקטנים.
היי, פבלס, בואי הנה.
לא, היא בסדר.
בואי הנה.
מה אתה עושה?
זה... זה בשבילך, טוב?
אני רוצה לתת לך את זה. זה בשבילך. בסדר.
היי.
שיט, אחי. היא נפגעה.
תראו את זה.
עשית לה את היום.
פאק.
יודע מה ממש בא לי עכשיו?
טאקו?
לך תזדיין, מניאק. לך תזדיין.
כן, טאקו מזוין. כן, ממש בא לי טאקו.
מה תרצה בטאקו שלך?
בשר אסדו, גואקמולה, בצל.
מה? כן, לך תזדיין.
האישה שלי היא האחת והיחידה.
אמיתי? -כן. כן, אחי.
האחת והיחידה? -האחת והיחידה.
אבל גם בטיסטה, נכון? -לך תזדיין, מניאק.
מה לדעתך הן עושות עכשיו?
בטח עם ה... הגבר החדש שלה.
אצטרך להרוג אותו.
איזה ז'לוב.
הוא רחוק מהבית כבר שנה,
ולאשתו יש תינוק בן חודש
שהיא טוענת שהוא שלו.
אני שונא להיות כאן, אחי.
אני מת לחזור הביתה.
מרכז הפיקוד.
כאן אקו חמש נובמבר, עבור.
אקו חמש נובמבר, כאן הפיקוד.
אנחנו סוטים מהדרך.
קיבלנו, עבור.
מוביל, כאן שתיים.
מוביל שומע.
אנחנו סוטים מהדרך ימינה.
קיבלתי.
סליחה, סמל נורת'?
מה רצית, זבל?
אני חושב שעדיף לא לנסות לנסוע מכאן.
עדיף להישאר על הכביש.
זה מה שאתה חושב, בשר טרי שרוצה להיות טוראי?
הכביש עובר בדיוק באמצע אזור "אוי, שיט".
אתה רוצה שאסכן את כל החיילים
רק משום שאתה לא רוצה לחסוך שתי דקות?
כשנסעתי עם מחלקה מס' אחת, ארבעה רכבים שקעו לנו
כשניסינו לחצות את החרא הזה.
נראה לי בסדר.
זה לא בסדר. זה החרא שמתחת...
מספיק!
סתום את הפה שלך.
תן גז, צ'יטה.
עצור את הרכב, טוראי.
עצור את הרכב.
עצור את הרכב המזדיין. פאק.
היי, מה אמרתי?
צ'יטה.
תזיז את התחת המצומק שלך ותוציא את הגרוטאה הזאת מהבוץ המזוין.
לא הייתי עושה את זה, סמל.
זה בדיוק מה שעשינו.
זה רק יקשה על כוח התגובה המהירה להגיע.
שתוק ושמור על הגזרה שלך.
אתה צריך רכב קרבי משוריין וכבל גרירה.
סתום את הפה.
קיבלתי, סמל.
זין על החרא הזה.
פאק. -נורא חם כאן.
אני כל כך צמא. -בי.
תשיג לי רכב קרבי משוריין.
אנחנו ניתקע כאן ל...
נורת' אומר שכוח תגובה מהירה יגיע רק בעוד כמה שעות.
הוא רוצה שאני, יורי, לסינג וחימנז נחזור
ונביא רכב קרבי משוריין וכבל גרירה. -כן, מפתיע.
אתה בתורנות קשר, חכמולוג.
לא, תגיד לו שילך להזדיין. -באמת?
כן, באמת. תגיד לו שילך להזדיין.
בטיסטה. -מגיע עכשיו, המפקד.
בואו, חבר'ה. קדימה. לכו.
מה אתה, הנקבה של נורת'? -לא.
לא בא לי לשבת עכשיו ארבע שעות ולחכות שיירו בי.
כנראה צ'יטה פשוט אוהב את אמריקה.
זה נכון.
אז בואו נצא מארגז החול המטונף הזה ונחזור הביתה. קדימה.
אל תיתן לנורת' לזיין אותך יותר מדי.
הוא מתכוון, אל תיתן לנורת' לזיין אותך חזק מדי.
כן? יש לו זין גדול?
מניאק דפוק.
פאק.
למטה, למטה!
שיט.
אל תרוץ לתוך זה.
שיט. לא, לא...
לא, לא, לא...
הריח הוא משהו שאתה כבר מכיר.
הוא מוצפן בדם שלך.
העשן נכנס לך לנקבוביות ולכל בלוטה.
הפה שלך מלא בו...
עד כדי כך שאתה כמעט אוכל את החרא הזה.
לא היה מגע?
לא היה מגע. לא ראינו כלום.
אגש להביא משוריין.
אני אביא את הגופות.
תביא את השקים.
טוראי.
זה היה לסינג.
הנהג שלנו היה... יורי.
התותחן שלנו היה בטיסטה.
וזה...
וזה... זה טוראי חימנז מאחור.
בוא נוציא אותם.
פאק, קפטן... פאק. הכפפות שלי נמסות, קפטן.
זה בסדר. נסה לשלב את הידיים במקום זה.
כן, המפקד.
הצלחתי.
אתה מסתדר? -כן.
בסדר.
שחררו.
אדון, אדון. מנת קרב.
מנת קרב. אדון, אדון. מנת קרב.
אדון, אדון. מנת קרב.
אדון. מנת קרב. אדון...
פתאום לא היה בזה עוד שום דבר מעניין.
לא היה כלום.
אתה רואה דברים רעים?
כן, קצת.
אנשים נהרגים?
כי אני רואה בחדשות ש... אנשים נהרגים.
הלו? -כן, מותק, אני כאן.
אתה תעבור את זה, טוב?
אני יודעת שאתה תעבור את זה.
את יכולה לדבר רגע על עצמך?
מה קורה איתך?
מצאתי עבודה כמלצרית ב"אקדמי",
קרוב לשכונה שאני חושבת שכדאי לנו לגור בה.
אתה אוהב את הרחובות ליד לארצ'מיר, נכון?
מותק.
כן, מותק, אני כאן. אני פשוט...
אתה בטוח שאתה בסדר?
אני מתגעגע אלייך. זה הכול.
ואני אליך.
אני אוהבת אותך.
פאק.
קום. פאק.
טוב. הוא בסדר.
- ברוך שובכם הביתה, חיילים! -
- חלק רביעי: הביתה -
- 2005 -
אחרי שטוראי ראשון חימנז נפל בקרב,
המשיך החייל לטפל גם במחלקה שלו,
ובסך הכול שירת שלוש מחלקות והשלים יותר משימות קרביות...
אני מת לעוף מכאן. -מכל חובש אחר בגדוד שלו.
אני לא מרגיש שעשיתי משהו שראוי לערוך פסטיבל לכבודו.
לכבוד הוא לי להעניק לך את אות הגבורה.
ההישג האמיתי היחידי שלי הוא שלא נהרגתי.
ולא היה לי ממש קשר לזה.
ברכות, טוראי מומחה. -תודה, סמל ראשון.
אמילי הסיעה אותי בחזרה לאוהיו וראיתי את הבית החדש שלנו.
התחלתי ללמוד שיעורי ערב בבית הספר שאמילי עבדה בו
ומצאתי עבודה בשכר של שמונה דולר לשעה.
ג'ו, בן דודו של רוי, עזר לי למצוא אותה.
הקפה מחורבן.
אידיוטים מפונקים.
לאף אחד שם מלבד ג'ו ומלבדי לא היה מעולם קשר
למלחמה או לרצח או לשום דבר כזה.
הם תפסו את העולם אחרת מאיתנו.
אחרי שהוא חזר, ג'ו נתקל בקשיים תקופה מסוימת.
בסך הכול שאלתי אותך אם אתה חייב להמשיך לשתות,
כי כבר עכשיו אתה מחוק לגמרי.
ואמרתי שכן. -ואני אמרתי שלא, לא היית חייב.
אוי ואבוי. -פאק.
עצרי את המכונית.
הוא לא היה היחיד שהתמודד עם קשיים.
לא ישנתי. וכשהצלחתי להירדם, חלמתי על אלימות.
היי.
את בסדר?
היי. -מה קרה?
חרבנתי דם, הפלצתי דם ואז השתוקקתי לישון.
בסופו של דבר הייתי פסיכי מטורלל ועצוב בגלל הזוועות שראיתי.
תזדרז. אנחנו נאחר.
כן, מותק. בטח.
היי, תודה שחשבת לעשות את זה.
למה אנחנו היחידים שלבושים בהידור?
זה לא חשוב.
לא שמתי לב.
כולם כאן אנשים בגיל העמידה עם כסף, בשם אלוהים.
ואפילו לא מוכנים לטרוח וללבוש ז'קט לתיאטרון.
תפסיק. -כן, אני מדבר אליך.
מה הבעיה שלך? -מה הבעיה שלך?
הבעיה שלי היא העובדה שלא טרחת אפילו
לפשוט את בגדי הגולף שלך לפני שבאת ממועדון הגולף.
בבקשה, תהיה בשקט. -קשוח...
לך תזדיין... -אני רוצה ללכת.
אנחנו לא הולכים לשום מקום.
אני ממש רוצה ללכת מכאן.
זה בסדר. אין על מה להסתכל כאן.
האיש הזה אידיוט.
תיקח את בגדי הגולף האלה ודחוף אותם לעצמך בתחת.
חתיכת נקבה.
אני רוצה ללכת.
הכנסתי אגרוף למראה בשירותים בטעות בזמן שרחצתי ידיים.
בואי, צריך לזוז. -אלוהים...
חייבים לעוף מכאן עכשיו. בואי.
כשחזרתי הביתה בלעתי עוד כמה כדורי זאנקס.
במקרה זה קרה בלילה שבו ג'יימס לייטפוט
ניסה לבוא כדי לברך אותי על שובי,
אבל הוא נעצר כשפרץ לביתי.
היי, אחי.
היי.
היי, תתעורר.
היי, מה הקטע שלך? מי אתה?
פאק, פאק...
סליחה...
אלא שזה לא היה הבית שלי.
האהבל הדפוק פרץ לבית הלא נכון.
מאז שנסעתי לעיראק, ג'יימס שבר את הברך
כשעבד ברשות הכבישים
והתחיל לצרוך אוקסיקודון בכמויות.
לא התכוונתי. -בוא.
אני מצטער... -בוא.
חזיר דפוק. לך תזדיין.
אחרי ששחררתי אותו בערבות הוא התחיל לבקר אצלנו תכופות.
אחי, אתה בסדר?
לא, אני לא בסדר.
עזור לי.
פאק...
נשימה עמוקה.
עמוק. ככה.
אחרי כמה שבועות, ג'יימס ביקש שאסיע אותו לבנק.
ג'יימס רצה שאדבר עם הכספר בשמו,
כי הוא אמר שאני יודע לדבר.
שיט.
אז אסב את הצ'קים שלי על שמך.
ואתה תיתן לי את הכסף במזומן, טוב?
כי לא מרשים לי לפתוח חשבון בנק,
כי אני כבר ברשימות השחורות של הבנקים.
אין לי בכלל אשראי.
בוא.
אי אפשר לפדות את הצ'קים האלה.
זו לא הייתה הצלחה מסחררת.
הכספר חשב שאני מתנהג כמו אידיוט כי הייתי מסטול מאוקסיקודון,
ולא ניסיתי בדיוק להסתיר את העבודה שאני חושב שהוא מניאק.
יודע מה?
אתה מניאק ואני רוצה לדבר עם המנהל שלך.
אני המנהל.
אתה עדיין מניאק. -טוב.
אדוני. -אני חייל משוחרר, יוצא מלחמה.
אתה מתייחס אליי כמו לאורח לא רצוי.
לא יודע מה אעשה בעניין,
אבל אני בטוח שלא ככה אתה אמור להתייחס לאנשים, בן זונה.
שיהיה לכם יום טוב.
תודה, חבר'ה. -תודה.
תודה על העזרה.
על הזין. קיבלת את הכסף.
לא, לא קיבלתי את הכסף המחורבן.
מאוד מצער איך שהדברים התגלגלו.
מצטער, אחי.
כן, תודה, בכל אופן.
בטח, בבקשה.
נראה לך שאוכל להשיג עוד כדורים כאלה?
הכול השתנה... וכלום לא השתנה.
הבעיה הייתה שממש אהבתי אוקסי.
הוא עורר בי הרגשה מסוימת, כך שלא הייתי מוכן לאכול חרא מאף אחד.
איפה לעזאזל היית?
לא.
איפה את היית?
היית אמור לחזור לפני שלוש שעות.
מה לעזאזל לקחת?
מה לעזאזל אתה לוקח?
אגיד לך מה אני לא מוכן לקבל...
את החרא שלך.
אני לא מוכן לקבל את החרא שלך.
הבטחתי לאמילי שאמצא דרך טובה יותר
להתמודד עם החרא שהבאתי מהמלחמה מאשר כדורים.
- ד"ר מישהו -
יש לך מחשבות אובדניות?
לפעמים, כן.
אני חושב שאם הייתי נהרג בעיראק...
היא הייתה מאושרת יותר עכשיו.
היא הייתה עצובה זמן מה, אבל...
בסופו של דבר החיים שלה היו טובים יותר.
מתי חזרת?
לפני שמונה חודשים.
עברת פעם אבחון לתסמונת פוסט טראומטית?
זה מה שאנחנו עושים כאן.
כלומר, ניסיתי.
אתם רק העברתם את התיק שלי הלאה,
כאילו מישהו עזב והמישהו החדש מנסה להתעדכן.
לא יודע.
אתה מטופל בתרופות?
זאנקס.
בשביל החרדה. אבל הם כבר לא עוזרים לי.
מה רמת הכאב שלך?
כאב נפשי או גופני?
גם וגם.
תשע מתוך עשר.
שמעת על אוקסיקודון?
אמילי התעצבנה, כמובן,
ואפשר להבין למה לא הייתה מוכנה לסבול יותר.
בסדר.
אלה בשבילי עכשיו.
כי הייתי שמחה...
הייתי שמחה למנוחה...
מכל החרא הזה.
לך תזדיין.
חבל שאמרתי לך שאני עוזבת.
למונטריאול.
זוכרת שנהגת לענוד סרט לבן סביב הצוואר?
זה היה סימן ההיכר שלי.
כן, אהבתי את זה.
אבל לא נראה לי שנצליח אי-פעם לחזור לשם.
לא.
אבל זה בסדר מצדי.
כן.
גם מצדי.
וכך הפכנו למכורים.
- חלק חמישי -
- החיים בסם -
איך את רוצה את הביצים?
תוכל להוציא את ליביניה לטיול? אני צריכה לצאת תוך עשר דקות.
רוצה מקושקשת או ביצה עין?
מקושקשת, בבקשה. על טוסט.
מה? כמו בכריך?
כן, כמו כריך.
הקטע של להיות מכור לסמים הוא שאתה יכול להרוג את עצמך לאט-לאט,
אבל תוך כדי אתה מרגיש בעננים.
זה בסדר.
היום זה היום שאני נשארת מאוחר.
אז תצטרך להגיע עד חמש, או שלא אספיק להגיע לשיעור.
המרצה עדיין בחופשה. -אל תדאגי, מותק.
אבל אמרת חמש, נכון? -חמש בערב.
כן, גברתי. -תודה.
בהתחלה אמרנו שנביא כלב, כדי שלא נהיה מסוממים.
אבל נשארנו מסוממים, אז עכשיו אנחנו סתם מסוממים עם כלבה.
אני צריכה לזוז.
אני אוהבת אותך. -ואני אוהב אותך.
אל תשכח.
"רואה אותה סורגת בידי, וכיסאה הריק מוכן בשבילה.
אני בוכה מרוגז ומאכזבה"...
ליה, תמשיכי לקרוא. אני רצה לשירותים.
הכול טוב?
אבל העתיד נראה רע, כמובן.
נכנסת לחובות.
הצ'ק האחרון ממענק השחרור שלי הופקד בחשבון הלא נכון. ו...
נעצת סכין בלבם של הוריך, פעם אחר פעם.
חברים ותיקים שמרו מרחק. חברים חדשים מוכנים לאכול לך את העיניים בכפית.
היי, בלאק.
אבל תמיד היה עוד הרואין שאפשר לצרוך.
וזה בדרך כלל שימש להרגעת הרוחות לזמן מה.
אם תוכל להלוות לי עוד 80,
הכסף ממענק השחרור שלי יגיע ביום שישי.
תהפוך את טוסט הגבינה שלי.
לולא ידעת את האמת,
היית חושב שהבחור הזה הוא ביף מ"בחזרה לעתיד",
אבל הוא לא היה.
הוא היה כדורים...
והוא היה קוק.
היי, רוצה שאשים את זה על צלחת? זה נראה מוכן.
שלי, בואי קחי את טוסט הגבינה שלך.
היי.
מה אתם עושים?
מכינים ממתק מיוחד.
אני אוהבת ממתקים.
אני יכולה לטעום?
תלוי.
מה דעתך, נרקומן? כדאי לה לטעום ממתק מיוחד?
בסדר, פתחי פה גדול בשביל הרכבת.
צ'ו צ'ו. -וכל מי שפגשת היה מניאק.
תפסיק להסתלבט עליי. אתה באמת מסרב להלוות לי 80?
לא יודע, אחי. 80 זה הרבה כסף לאנשים מסוימים.
בבקשה, אחי, בחייך.
אולי. אבל תצטרך לפגוש מישהו בבאקאיי בשבילי.
בסדר. -לאסוף משהו בשביל בלאק.
בשביל בלאק?
כן. -מה אני אוסף?
כספת. ואל תשאל מה יש בה.
למה? מה יש בה?
אתה קרצייה.
בבקשה, תגיד לי שקנית.
מה זה? -מה?
כדורים וקוק ביקש ממני לשמור על כספת בשבילו.
הדפוק ההוא?
אני שונאת את הדפוק הזה.
הדפוק הזה הלווה לנו כסף, אז חשבתי שזה המעשה הנכון לעשות.
את בסדר?
- כעבור 16 דקות -
אמרתי לך שהוא חלאה. החומר הזה לא עושה לי כלום.
ואתה יושב ושומר על הכספת שלו שבטח מכילה את כל החומר הטוב.
אז התקשרנו לג'יימס לייטפוט, שעבד פעם אצל מנעולן.
אני לא שומע כלום.
זה עבד?
בטח. כן, עבד במאה אחוז. גאון.
תרביץ לה, גבר.
כן, תרביץ לה. -פאק.
תתעצבן, מותק.
היא נפתחת.
שיזדיינו.
מה?
פתחו את הדלת.
זו המשטרה המחורבנת.
זו לא המשטרה.
זו המשטרה.
זו המשטרה המחורבנת.
תיפטרי מכל הסמים. מהר. תזדרזי.
פאק. -הם יודעים על הכספת.
אמרתי לך שהם יודעים על הכספת.
לא יודע איך הם יודעים על הכספת.
פאק, פאק. -מה את עושה?
אני מרוקנת. -זה לא יעבוד.
פאק. פאק.
זהו.
טוב, תקשיבי לי. -טוב.
שימי את הידיים מאחורי הראש ככה, טוב? תישארי ככה.
כן.
בואו נעשה את זה בשקט ובנחת.
בן זונה.
איזה אידיוט.
נו, תפתח כבר.
בוא תיכנס.
בדיקת ערנות.
אחי.
כמה חומר היה שם בכלל?
תגידו לי.
הרבה.
פאק.
אמרת שאתה המשטרה, אידיוט.
אתה מפיל את זה עליי, בן זונה מסומם?
זו לא הייתה אשמתי.
תפסיק. תפסיק, אתה תהרוג אותו.
אז ככה, זה מה שהולך לקרות.
בלאק יחבוש את המסכה השחורה שלו.
מה? -המסכה השחורה שלו.
מסכה שחורה? על מה אתה מדבר? -המסכה השחורה.
הוא יחבוש את המסכה השחורה שלו.
אני לא יודעת מה זה אומר.
הוא יחבוש את המסכה השחורה שלו.
אני לא יודעת מה זה אומר.
הוא יהרוג את כולנו.
הוא יהרוג אותך.
-לא.
ובטח שהוא יהרוג את הקרצייה הזה.
ונחשו מה יקרה אחר כך? הוא יהרוג אותי.
אלא אם...
תוכלו לתת לי
סטיפה ענקית של כסף מזומן.
ברגע זה.
אין לנו כסף.
אין לנו אפילו אוכל לכלבה.
יש לי תוכנית.
- יש לי אקדח -
- זה שוד -
- בנק -
טוב, אנחנו מאוזנים.
אלוהים...
כמה כסף...
אלוהים.
זה המון סמים.
וזו הייתה סיבה למסיבה.
סליחה.
הלו.
היי, זה ג'ו.
ג'ו? -כן. ג'ו, בן דוד של רוי.
פאק. היי, ג'ו. מה קורה?
היי, אחי, שדדת בנק היום?
אני הולך לכלא, מותק.
לא. לא, כתוב כאן שהחשוד הוא מטר שמונים עם עיניים כחולות.
אתה בסדר. -כן, אבל תסתכלי על התמונה.
זה דומה לי?
כן, אולי עדיף שלא תצא מהבית בזמן הקרוב.
הבעיה העיקרית בהתמכרות לסמים
היא שכל פעם שיש לך כסף, אתה מוציא אותו על סמים.
עד שהכסף נגמר. וכשהסמים נגמרים, אתה נהיה חולה.
ובשלב הזה אתה צריך למצוא עוד כסף.
לך תשדוד עוד בנק מחורבן.
אתה בסדר?
רק התעטשתי.
שמע, נראה לי שאתה ממש חולה.
לא, אני בסדר. רק לא מצליח להפסיק להתעטש.
- יש לי אקדח -
- זה שוד -
קשה לי להאמין שמישהו יחליט לבצע שוד
אם אינו נמצא בסוג כלשהו של ייאוש.
כשמדובר בשוד, זה עניין של התבזות לשמה.
תודה.
והיינו בזויים.
הקטע המטורף הוא, ש-80 אחוז מהזמן
לכספרים לא אכפת שתשדוד את הבנק.
יש יוצאים מהכלל, כמובן.
כמו האישה ההיא בווסט סייד, שנראתה כמו ג'נט רינו.
יותר מזה אני לא נותנת.
את צוחקת עליי?
- יש לי אקדח -
את יודעת לקרוא, נכון?
יותר מזה אני לא נותנת.
אבל היא הייתה פנאטית. בדרך כלל זה תרבותי מאוד.
היי, מאמי.
את בסדר?
איפה היית? -הייתי בבנק. לא השגתי הרבה.
אני מרגיש כמו חוטף תיקים.
כן, זה המקום. טוב.
איך יכול להיות שאתה שודד את כל הבנקים המחורבנים האלה
ובכל זאת, משום מה
אתה עדיין חייב לי טונות של כסף?
מה נסגר?
כי אנחנו מזריקים הרבה סמים.
אז תזריקו פחות, בן זונה.
כי כשאתה חייב לי, אני חייב לבלאק.
ובלאק לא אוהב שחייבים לו כסף.
זה חומר טוב, נכון? אפגוש אותך אחרי הסיבוב.
על מה אתה מדבר?
אמרתי לך שאני צריך נהג.
אה... לא אמרת את זה.
אמרתי. התקשרתי הבוקר. -לא...
אמרתי לך שאני צריך נהג לשוד.
זה לא מה ששמעתי. אני לא שודד בנק בשביל סמים.
אבל אמרת שאתה חייב כסף לבלאק, נכון?
כן. כי אתה חייב לי.
אתה רוצה להחזיר לו או לא?
אנחנו צריכים לדון בתנאים, אחי.
התנאים פשוטים. אני הולך לשדוד את הבנק,
אתה תפגוש אותי אחרי הסיבוב ותוכל לשלם לבלאק.
לא מקובל עליי.
אולי אהיה שם... -אלה התנאים.
זבל בן זונה מזדיין.
אלה התנאים. וו-הו!
בחייך, שינה. את יכולה לתת יותר.
זה הרבה כסף.
זה שטר אחד של חמישים שמודבק להרבה שטרות של אחד.
אמרתי, כל הכסף שיש לך במגירה.
- חרא בנק -
לא מעניין אותו מה קורה אצלך עכשיו.
אני לא משחק איתך.
אראה לו את האקדח בדרך החוצה, כך שהוא ידע שלא...
נתת את הכסף ככה סתם.
זה אומר שבעצם אתה אדם טוב, לדעתך?
את נלחמת בשביל המדינה הדפוקה הזאת?
יודע על אילו תנאים לא דיברנו?
על התנאים כשאתה יושב במכונית שלי ושוטרים דפוקים יורים עלינו.
על התנאים האלה לא דיברנו בכלל, חתיכת נרקומן מחורבן.
איפה היית? היום יום רביעי.
היית אמור לפגוש אותי בביה"ס ב-17:00.
אני מצטער, מותק. הרגשתי ממש חולה.
כן, אז עכשיו אני חולה, ונאלצתי לבטל את השיעור שלי
כי חרבנתי במכנסיים.
פאק.
אני עושה כל מאמץ לעשות משהו עם עצמי.
אני משתדלת לא רק...
לשבת בבית על הספה המזדיינת שלי וליהנות מהסוטול המזדיין שלי.
פאק. -מה זה?
מותק, די, פאק. -אני לא מצליחה.
אני לא מצליחה.
זה בסדר, מותק. -אתה יכול לעזור לי, בבקשה?
בואי, בוא הנה. זה בסדר. אני אעזור לך.
זה בסדר. הנה, קשרי את עצמך.
טוב.
מוכנה?
אני כאן איתך. אולי תזדרזו, בבקשה?
תירגע ותן לנו לעבוד.
אני כאן. אני כאן על ידך.
אני לא עוזב אותך לרגע, טוב? אני דואג לך, טוב?
אישה בת 22. נשימות אגונליות, אישונים מכווצים.
בבקשה. -דופק מהיר...
אני חייב להיות עם אשתי.
אדוני, תצטרך לחכות בחדר ההמתנה.
בסדר, אני אלך. אבל תוכלי בבקשה...
אני יכול להישאר חמש דקות? -לא.
אין לך מה לעשות כאן. אתה רק תפריע.
אתה לא יכול לעשות כלום.
בסדר, אני הולך.
אלוהים... -היכון, הרם.
אין תגובה. -טפל בדרכי הנשימה.
מחבר את המוניטור.
נעשה כמיטב יכולתנו. -לא יודע מה אעשה בלעדיה.
טוב? נעשה כמיטב יכולתנו.
אני בחוץ, מותק.
אתה צריך להירגע ולספר לי מה קרה.
אני לא יודע מה קרה.
קדימה, עזור לי.
אתה צריך להירגע ולספר לי מה קרה.
היינו בבית ונרדמנו,
ואז היא התעוררה והיא הייתה כחולה.
כמה זמן הייתה בלי הכרה? -לא יודע.
מה היא לקחה?
לא יודע. -מה היא לקחה?
לא יודע, גברתי. אני לא יודע.
עזור לנו לעזור לה. חשוב שאדע מה היא לקחה.
את יכולה לפחות להגיד לי אם היא נושמת?
בבקשה, אני חובש, גברתי...
אנחנו עושים כל מאמץ, טוב? אתה צריך להגיד לי מה היא לקחה.
מחפשים את ד"ר סטטמן, בבקשה.
היא לקחה הרואין.
אני אוהבת אותך.
אני יודעת שיש לך בעיות.
אני יודעת שאתה שבור הרוס.
אבל בבקשה, אל תהרוס את הבת שלי.
אם אתה אוהב אותה...
אתה תהיה גבר ותלך.
תקום ותלך.
או שאני אזיין אותך.
פאק. לך תזדיין.
פאק.
מה אתה עושה? -חכי רגע.
זה האוטובוס לאלבה? -מה אתה עושה?
עלי לאוטובוס, אם.
מה אתה עושה? -אמילי, עלי לאוטובוס.
אני לא עולה לשום אוטובוס.
תקשיבי לי, אמילי. -מה ל...
מותק, תקשיבי לי, טוב?
היי, את בסדר? -כן, אני בסדר.
סליחה. -רק אל תיגע בה.
כן, אדוני. מובן.
אמילי, את חייבת לחזור לגמילה.
לא רוצה להיות בגמילה.
אני רוצה להיות איתך.
את לא יכולה להישאר איתי.
זו לא החלטה שלך.
כן, זו כן החלטה שלי. -זו לא החלטה שלך.
כן, זו החלטה שלי... -זו לא...
זו כן החלטה שלי. -זו לא החלטה שלך.
חיכיתי שנתיים...
עד שתחזור מהגיהינום ההוא.
שנתיים.
ועברתי איתך כל כך הרבה חרא.
ואני לא רוצה לעשות את זה לבד.
אל תכריח אותי לעשות את זה לבד.
אני ממש מצטער... אבל אני לא יכול.
אני לא טוב לך.
אני לא טוב לכלום.
יש לי רעש בראש.
אני לא יכול...
מותק, תפסיק... -רעש כל כך חזק,
ואני לא מצליח להפסיק אותו.
הוא ייפסק.
יום אחד הוא פשוט... ישתתק.
את מוכנה בבקשה פשוט לעלות לאוטובוס?
בשבילי?
אני אתמסטל איתך או בלעדיך.
בבקשה לא.
בבקשה, מותק, פשוט...
אני אתמסטל.
זה אפילו לא כל כך מעניין. הבנק לא יריב איתך על הכסף.
בכלל לא אכפת להם. זה כמו לקחת חול מחוף הים.
אבל זה כסף של מישהו. -לא, זה כסף של הבנק.
אתה צריך את הכסף או לא?
ברור שאני צריך את הכסף.
אז נוכל להשיג הרבה יותר אם נשדוד את כל הכספרים.
אבל בשביל זה אני צריך אותך.
אם שנינו מבצעים את השוד, למה אני מקבל רק עשרה אחוז?
כי אני זה שמדבר ומחזיק את האקדח.
אם אתה היית מחזיק את האקדח ומאיים על כל החפים מפשע,
זה היה סיפור אחר.
אז תן לי את האקדח. -לא נותן לך.
אמרת שאם אחזיק באקדח... -לא משנה מה אמרתי.
נעשה מה שסיכמנו מההתחלה.
אלוהים. אולי תפסיק להיות כזה נקבה פחדנית?
על הזין. בואו נעשה את זה.
בלי אזעקות. אמרתי בלי אזעקות.
אדוני, אל תיגע בטלפון. אל תיגע בטלפון.
טוב, אני רוצה שכולם ייתנו את הכסף שלהם לאיש הזה.
אל תיגע בטלפון המזורגג.
פאק.
סע, סע, סע...
מה יש לך?
מה לעזאזל הבעיה שלך? -איזה ביזיון.
אחי, אני מצטער. -מה נעשה עכשיו?
לא יודע.
אולי ננסה שוב?
אני אנהג ואתה וכדורים תבצעו את השוד.
אני צריך לשדוד בנק בגלל שאתה נקבה פחדנית?
אני לא טוב בשודים.
כדורים, זה פי שלושה או ארבעה יותר כסף.
העצבים שלי גמורים, אחי.
בחייך, אחי.
טוב, אבל האקדח אצלי.
לא, האקדח לא אצלך. -כן. האקדח אצלי.
ואתה בן זונה נרקומן.
עם פוסט טראומה.
- בנק זין על אמריקה -
מה לעזאזל קורה איתך, אחי?
בטח בגלל הקלונקס. -איזה קלונקס?
העצבים שלי גמורים, אחי. -לקחת קלונקס?
רק קצת.
אתה מסוגל לזה? -אני מסוגל.
אתה מסוגל לעשות את זה?
אני מסוגל, בן זונה. בוא נעשה את זה.
תניח את זה.
טוב, שכולם ייתנו לאיש הזה את הכסף שלהם.
עכשיו.
שיט.
מה יש לך? תן לי את האקדח המזורגג.
פאק, אחי. -קח את זה, תביא את הכסף וצא.
גברת, סגרי את הטלפון. -לרצפה.
סע, סע. -קדימה, קדימה.
מה קרה? ירית במישהו?
לא. -איפה כדורים וקוק?
הוא נטש, אחי. הוא נטש.
לאן אתה הולך? מה לעזאזל אתה עושה?
תביא את ה... פאק.
כולם, תנו לי את הכסף שלכם.
פתחי את המגירה. תוציאי את הכסף מהר. תזדרזי.
פאק.
אנחנו לא יכולים לנטוש אותו. הוא יסגיר אותנו בן רגע.
חייבים לחזור לאסוף אותו.
לא. -מה זאת אומרת לא, ג'יימס?
תסובב את המכונית.
פאק.
אסור לכלוא אדם חמוש עם חפים מפשע.
אתם אמורים לכלוא אותי בין הדלתות.
מה יש לכם? אתם מפגרים? כן?
ג'יימס, תסובב את המכונית. מיד! -לא.
בסדר, בסדר.
המשטרה בדרך.
פתח את הדלת מיד.
אתה מסכן את חייהם של כל הנוכחים.
אם לא תפתח את הדלת, הבוס שלך יפטר אותך.
מה זה היה?
אני לא אוהב את זה. -שמעת?
אני לא אוהב את זה. לא אוהב את זה.
אתה רואה אותו?
זה הוא? אני רואה אותו. זה הוא. עצור את המכונית.
אחי, תיכנס למכונית. בוא כבר.
מה לעזאזל אתה עושה? תיכנס למכונית מיד.
תיכנס למכונית.
פאק.
סע.
מה יש לך, בנאדם?
הכול רק באשמתך.
חבל שהבאתי אותך בכלל.
שיט.
פאק.
ירו בו. -מה נסגר?
ירו בו. -אמרת שלא ירו באף אחד.
תלחץ על המקום, טוב?
תן לי למשש את הגב שלך. תן לראות.
תן לראות. חכה, אני יודע שזה כואב.
אתה יודע איך לטפל בו, נכון?
פאק, אין פצע יציאה.
צריך להביא אותו לבי"ח. -אנחנו לא יכולים לנסוע לבי"ח.
ג'יימס, אם לא נביא אותו לבית חולים, הוא ימות.
אי אפשר עכשיו. אתה לא מקשיב לי.
יעצרו אותנו.
לפני רגע שדדנו בנק. השתגעת לגמרי?
הם ראו אותו המון פעמים.
אתה צריך לחשוב על זה בהיגיון.
מה נעשה? מה נעשה?
תביא אותי לבית חולים, בבקשה.
תביא אותי לבית חולים. -אני מצטער.
אני מצטער, אחי.
חבר'ה...
אתה יודע שאנחנו לא יכולים, נכון?
נכון? -חבר'ה...
מה אפשר לעשות?
מה אנחנו יכולים לעשות?
בבקשה.
אני מצטער.
אני מצטער...
רק תמשיך לנהוג, אחי.
בסדר.
רק תוציא אותנו מכאן.
זה דפוק לגמרי.
מעולם לא גילינו איך הוא נורה.
אבל זה לא היה חשוב.
בוא.
מה הוא עושה כאן?
תיכנסי. -מה הוא רוצה?
תיכנסי לבית, מותק.
אם אתה הולך לירות בי, אפשר לנסוע למקום אחר?
אתה יודע...
בגלל השכנים.
אני לא הולך לירות בך.
לא אקבל בחזרה את הכסף שלי...
אם אירה בך.
אני לא יכול להמשיך בזה.
בטח שאתה יכול. -אני לא יכול.
אתה יכול.
בשביל האישה שלך... אתה יכול.
אני רק צריך להתפכח קודם.
נחשי מה.
בלאק יסיע אותי כדי שאוכל להחזיר לו את החוב.
הוא הלווה לך?
כן.
אתה יכול להכין לי מזרק?
אני פשוט...
פשוט נורא עייפה.
אני יודע, מותק.
אני רוצה שזה יהיה בשקט. -אני יודע.
אתה יכול לתת לי עוד זריקה?
כן, מותק. כשאחזור.
כשאחזור, מותק.
אני אוהב אותך.
גם אני אוהבת אותך.
אתה יודע לאן אתה נוסע, נכון?
פנה שמאלה שלוש פעמים. אי אפשר לטעות.
לא אתעכב. שתיים, שלוש דקות גג.
ואל תאחר. אפגוש אותך בחניון.
תני לי את הכסף, ואנסה. תזדרזי, לעזאזל.
החליקי אותו אליי. מהר.
ואנסה, אני צריך שתעשי לי טובה.
מה?
אני מבקש שתפעילי את האזעקה.
זה בסדר. לא אפגע בך.
תודה.
הנה ה...
- אפילוג -
- 2007 - 2021 -
לפיכך, החלטתנו היא מתן חנינה. בתוקף לאלתר.
תודה, גבירותיי ורבותיי. מרשי מעריך את זה מאוד.
תודה.
המון תודה.
בהצלחה.
- מבוסס על הרומן מאת ניקו ווקר -
תרגום כתוביות: גלית אקסלרד