Živjo.
Sem naj se usedem?
Smem kaditi?
Samo hipec.
Kje naj začnem?
UVOD
Star sem 23 let
in dejanj ljudi še vedno ne razumem.
Kot da je vse zgrajeno brez temeljev.
In da tega nič ne drži skupaj.
Tukaj sem odraščal.
Stanovanja so lepa. Nekatera imajo balkon.
In drevesa so lepa.
Tudi njih ne razumem, a so mi všeč.
Vsa so mi všeč.
Biti bi moralo grozno pokvečeno, da mi ne bi bilo.
Včasih se sprašujem, ali sem zapravil življenje.
Za lepoto nisem nedovzeten. Ker…
Vse lepe stvari si vzamem k srcu.
A mi povzročijo take srčne bolečine, da me skoraj pobere.
Zaradi nečesa v sebi se nisem znal veseliti.
In nato sem se sesul.
Saj veš, kam moraš?
Samo trikrat moraš zaviti levo.
Čez dve ali tri minute se dobiva na parkirišču.
Nosim bejzbolsko čepico.
Rdeč šal, belo srajco z gumbi, modro jopico s kapuco.
Kavbojke, stare superge. Nič nenavadnega.
Šal zakriva spodnjo polovico mojega obraza.
Čeprav ne pomaga.
To počnem že dolgo.
Moj obraz ni skrivnost.
Nobenega alarma! Iščejo me. Ubili me bodo.
O bog. Kaj se dogaja?
Skriti moram globoko žalost,
zato se moram delati norega. Sicer me bojo imeli za šlevo.
Hej!
Na tla! Takoj se ulezite.
Kadar ropaš banke, največkrat ropaš ženske,
zato nočeš biti nesramen.
Gospa, ni osebno.
-V redu. -Kako vam je ime?
-Vanessa. -Vanessa, pozdravljeni.
Kako je ime vam?
Zelo duhovito. Zdaj pa odpri jebeni predal.
Ko sem stal s pištolo v roki in jo opazoval,
me je nekaj preplavilo.
Nekakšna žalost.
Kot da sem vedno vedel, kako se bo vse končalo.
Vendar se tega nisem zavedal do tistega…
Trenutka.
PRVI DEL
KO SE JE ŽIVLJENJE ZAČENJALO,
SEM TE VIDEL
Emily sem prvič videl na lokalni univerzi.
Jezuitski. Bila je spodobna.
Ne želim lagati,
ampak pomislil sem, da bi to punco res rad pojahal.
Desetkrat sem te poklicala.
Oprosti. Glasbo sem imel na glas.
-Živjo. -Dobra jakna.
Hvala. Iz Coventryja je.
Stara, žalostna mega jakna.
Pri angleščini sva skupaj.
Vem. Ampak predavanja so bedna.
Ja. Ampak si na vsakem.
Res je.
No, saj se še kaj vidiva.
Hej, od kod si?
Iz Elbe v zvezni državi New York.
Kako je tam?
Podobno jezero, podobno mesto. Samo slabše.
Jaz… Punco imam od srednje šole.
Res? Lepo.
Ja, na faksu v New Jerseyju je.
Ima ime?
Ja. Madison Kowalski.
Zelo je čedna.
Ja. Neverjetno prikupna.
Emily mi je bila všeč, a sem Madison obljubil, da bom sedel na avtobus
in jo za vikend obiskal na faksu.
Živela je v študentu in njena postelja je bila premajhna za dva, vendar…
Vsaj njena cimra je šla domov, ker…
Babica ji je umrla.
Ojej.
Stara je bila.
No…
Pozdravi Madison.
Madison sem se zdel nesramen.
Pojdiva.
Večinoma me je vodila na obupne žure.
Mularija je pila pivo v kleti, okrašeni z betonskimi zidaki.
Nekakšna brezvezna mešanica alkohola in spolnega nagona.
Vse je bilo bedno do amena.
Vsi tipi so poznali Madison.
Na faksu je bila komaj en mesec, pa so jo že vsi poznali.
Všeč ji je bilo, da jo vsi gledajo. Dol mi je viselo.
Ni pa mi bilo všeč, da sem na žuru tip,
čigar punca na mizi poriva v prazno.
Imel sem službo, kjer sem moral biti, kadar bi lahko počel kaj boljšega. Ampak…
Moral sem delati.
Stari Fatook je imel 12 hčera in vnukinj. Vse so delale v njegovi restavraciji.
Ne vem, ali je imel kaj vnukov, ampak tam niso delali.
Vnukinje so vozile hude terence. Nekateri natakarji so hodili z njimi.
Všeč ji je, če jo napičim od zadaj.
Obraz ji porinem v blazino. Pljuvam po njej.
Res je nora do amena.
Kdo jo je naučil teh reči?
-Živjo. -Živjo.
Daj, pokaži, kaj znaš.
O, ne. Pizda, no. Drek.
Kakšen dedec pa si?
Visoko ga vrzi. Visoko!
Da ga lahko slišijo v jedilnici, usrane.
-Klinc ga gleda. -Ja, vem. Klinc ga gleda.
Letel sem po samo dveh tednih.
Po službi sem šel k Jamesu Lightfootu.
Najboljšemu prijatelju od osnovke.
Oče mu je zgodaj umrl.
In mama tudi. In potem…
Njegov brat se je iz vojne vrnil zblojen.
James je večinoma sam.
Živjo, stari.
Samo mene ima.
-Si v redu? -Ja.
Moral sem na banko. James je ponudil, da me pelje.
Tisti dan sva imela srečo.
Tudi Roy je šel.
Pleskar je, ampak ni delal.
Kako?
James je na Roya vpil zaradi bratranca Joeja.
-Joe je ponavljal… -Grem. Utihni že.
Roy, si mu povedal? Povej bratrancu,
-da ne more k marincem. -Zakaj jaz?
-K marincem bo šel. -Ne naredi tega, stari.
Povej en dober razlog, zakaj bi šel.
-Nočem vse življenje samo posedati. -Zakaj rineš tja?
Nočem vse življenje početi tega. Se sam res hočeš le potikati okrog?
Kako ti je to lahko v redu?
Nekaj hoče narediti. Dovoli mu. Mater.
To dolguješ svojemu bratrancu, ki ga imamo vsi zelo radi.
Praviš, da ga hočeš poslati v smrt?
Kaj počneš?
-Kaj misliš? -Podpisal sem, stari. Konec je.
Jamesa sem razumel le napol.
Tako nebogljen je videti.
Krili z rokami,
a ga verjetno nikoli ne bo nihče poslušal.
Ta avto ni kripa.
Pa je. Največja kripa na svetu je.
Samo malo vode rabim, da ohladim motor.
Prinesi mi vodo.
Imel sem težavo z banko.
Zmotili so se in jaz sem prišel uredit zadevo.
Napisali ste, da sem prekoračil limit. Ni res.
To sem že poplačal.
Poglejte.
To je nova prekoračitev.
Nemogoče. Od zadnjega pologa nisem nič dvigoval.
S tistim pologom ste imeli na računu 10 dolarjev.
Vendar smo vas dodatno bremenili za prekoračitev.
In ste bili spet v minusu.
Kako ste me lahko znova bremenili,
če sem pa dolg že odplačal?
-Polog ni bil pravočasno izveden. -Vplačal sem gotovino.
-Ni bilo zabeleženo. -Z gotovino sem plačal, jebenti.
Ni bilo pravočasno zabeleženo.
Naslednji.
Žal mi je za tvoj avto.
Navadna kripa je bil.
Si dobil denar nazaj?
Ne.
Med vračanjem k Jamesu je Roy podajal džojnt.
Po nekaj potegih smo se počutili, da smo spet na konju.
Sledil je lep jesenski dan. Lahko smo vonjali mokro listje.
V Shaker Squaru sem se dobil z znanci.
Hoteli so moj xanax, ki sem ga jemal, ker…
Imel sem napade panike.
GENERIČNI BELEC
-Izvolite, fantje. -Pogoltni.
-Kaj počnete pozneje? -Šli bomo na žur
-k Maggie. -Kul. Smem zraven?
Ja, seveda. Bi kakšen…
V zameno so mi ponudili ekstazi.
Pizda, ja, bi ekstazi.
Si to ti?
-Živjo. -Živjo.
-Kaj… -Poznaš Maggie?
-Kaj? -Poznaš Maggie?
Ja, jo.
Majhen svet.
Matervola.
-Kaj je? -Ogromne zenice imaš.
Ja, ekstazi sem vzel.
Kako je?
Odlično.
Saj bi ti dal kakšnega, ampak…
Jih nimam več.
Že v redu. Prejle sem ga zavrnila.
Neki čudak mi ga je ponujal. Da bi si ga morala dati v rit.
Kva?
-Res? -Ja.
-Kdo je ta tip? -Ne vem.
Ne vem. Odšel je.
Nesramen je bil.
No, ja, tako govorijo nekateri fantje.
Hej, zelo sem vesel, da si tukaj.
Zakaj?
Ker si mi všeč. Zelo.
-Nehaj. -Resno.
In…
In mega jakno imaš.
In… Kaj je?
-Razmišljala sem. -O čem?
Da ti ne morem zaupati.
Greva na sprehod?
Slastne ustnice imaš.
Kaj pa Madison Kowalski?
Brezčutna je.
Obožujem te.
Naredi, kar hočeš.
Včasih se mi zdi, da sem videl že vso prihodnost.
In ta je môrasta.
Kaj je?
Nič. Samo...
Oprosti.
Ne opravičuj se za svoje občutke.
Zakaj si tako prijazna z mano?
Slabiči me privlačijo.
Tako najdeš tisto, ki ti bo zlomila srce.
Se spomnite, kdaj ste spoznali najdražjo osebo?
Se spomnite, kako je bilo?
Ne tega, kje sta bila in kaj je imela na sebi.
Zaradi katere njene lastnosti ste rekli,
da ste iskali prav to?
Prisluškovala sem, ko je po telefonu govoril z njo.
Zakaj si prisluškovala?
-Kreten. -Oprosti. Reči hočem,
da ti je gotovo bilo grozno.
Naslednji dan sem mu to vrgla naprej. Poskušal me je podkupiti.
Da bom šla v odbojkarsko šolo, če bom zamolčala mami.
Hudirja.
-Tega sem si zelo želela. -Ja? Kaj si naredila?
Šla sem v odbojkarsko šolo. In potem sem povedala mami.
Tvoj oče je grozen.
Včasih se mi zdi, da ljubezen ne obstaja.
Samo feromoni se igrajo z nami.
Rad te imam.
Hvala.
Po tem semestru bom odšla.
-Rada bi študirala v Kanadi. -Kaj?
Od kdaj?
Od zdaj.
V Montrealu je super faks.
V Montrealu?
Ja. Kanadski Pariz je.
Ja, vem, kaj je. Reci, da se hecaš.
-Ni smešno. -Zakaj bi te hecala?
In to je to? Kar razšla se bova?
Ne moreva biti skupaj, če bova v različnih državah, zato…
Emily, kaj, klinca…
Se lahko vedeš zreleje?
Emily, prosim.
Se lahko pogovoriva o tem? Emily!
Pizda!
URESNIČI SVOJ POTENCIAL VOJAŠKI POKLICNI CENTER
Zakaj se želite pridružiti vojski ZDA?
Tip je imel obraz kot smrt.
In ves čas je ponavljal "šaljivec".
-Kaj počneš? -Preklemani šaljivec.
Pravkar sem videl na poročilih,
da tam umirajo otroci.
Veste?
Vrstniki iz Clevelanda bi radi delali dobro,
jaz pa se smilim samemu sebi, ker me je pustila punca.
Prekleto.
Zlomila ti je srce.
V slabem iščeš nekaj dobrega.
Smisel. Imam prav?
Ja. Smisel.
Hudirja! Povedal ti bom nekaj o smislu.
Všeč mi je.
Bil sem lahek plen. Dan pozneje sem že zaprisegel.
Proti vsem sovražnikom.
-Tujim in domačim. -Tujim in domačim.
V vojno mu boš dovolil? V vojno?
-Kaj bi rad od mene? -Odvrni ga od tega.
-Sem že govoril z njim. Vsak dan govoriva. -Vsak dan govoriš z njim.
Nisi pa ga poskusil odvrniti od tega.
James, mater ti. Ne vpij.
-Srečal sem tvojega brata. -V Irak grem.
-Poznaš mojega brata? -Ne končajo vsi tako kot on.
Si govoril z njim? Zblojen je.
Se lahko umakneš…
Premakni se.
Ne, ker ti poskušam pomagati!
Dovolj! Prihodnji teden odidem.
-Ne vem, kaj naj ti rečem. -Kaj, pizda…
-Ne razumeš… -James! James, poslušaj.
-Kaj je? -Tega noče početi do konca življenja. Ja?
Od kdaj je pa tebi mar? Nič nisi rekel, zdaj si pa na njegovi strani?
Mater, naj se že kdo oglasi!
20 minut že zvoni.
-Poslušaj… -Umakni se.
-Prosim? -Živjo. Jaz sem.
-Si še na zvezi? -Ja.
Jebenti, James, utihni.
Oprosti. Kako si?
Kmalu bom odšla.
V Montreal.
Se lahko posloviva?
Danes moram v službo.
-Nič hudega. -Ne. Rad bi se poslovil.
Oglasi se v moji službi.
Roy mi je našel delo v drugi restavraciji.
Lastnik je tisti dan priredil zabavo. Stregel sem pijačo.
Roya in Joeja sem povabil na brezplačno pijačo.
In seveda sem povabil tudi Emily.
Vendar je zamudila.
-Si v redu? -Čeden si.
-Kaj je? Je že prišla? -Še ne.
Kar mirno. Natoči kratke.
V nedeljo grem na otok Parris.
-Tam urijo marince, ne? -Ja.
Dober odskok za nebesa.
Si že videl Emily?
Ostani miren, prav?
Pomiri se. Ne vem, zakaj tako noriš.
Kaj, pizda… Kdo je to?
Navadno s tem nimam težav.
-Ja. -Ampak če ti bo odleglo…
-Živjo. -Živjo.
To je Benji. Iz Gane je. Na Casu bo študiral.
Benji, živjo.
Benjiju sem stisnil roko kot pravi dedec,
da je razumel, koga naj se ne dotika.
Poznam boljšo restavracijo. Mi Aldea.
Dobro hrano imajo. Pojdiva tja.
-Se lahko pogovoriva? -Ne.
-Zakaj ne? -Ker si…
-Si v redu? -Benji, samo minutko mi daj.
V Mi Aldei ne zahtevajo osebne, in to ve. Napiti te hoče.
-Poslovit sem se prišla. Kaj ti je? -Naj ga brcnem v jajca?
Ne, Joe.
Od mene si se prišla poslovit z njim?
Nisem z njim.
-Se ti to res zdi pošteno? -Ja.
-Naj ga brcnem v jajca. -Joe, samo usedi se.
Delo imam. Pojdi.
Rad bi, da greš.
Prav.
Kako si?
Zaboga, stari.
-Spravi se v boljšo voljo. -Prav.
Kva? Vsaj deset punc tukaj bi ti dalo. Izberi eno.
-Prav? -Ja.
Naredi mi uslugo. Utrujen sem. Grem.
Poskrbi za mojega prijatelja Tommyja.
Tam je. Faca. Pravkar je prišel iz zapora.
Tommy je bil nažgan ko mamba.
Poskrbel naj bi, da ne bo pobruhal lokala.
Ponavljal je, da so vsi sami nakladači.
Sami lažnivci. Vsi ti mafijski pesjani.
Samo važijo se, nameriti pa si ne upajo v nikogar.
In ga počiti.
To je ponavljal ves čas.
Da si ne upajo v nikogar nameriti
in ga počiti.
In potem je vprašal, kaj počnem.
No, mali, s čim se ukvarjaš?
Pridružil sem se vojski.
Kaj?
Dol jim visi zate.
Kaj ti je bilo?
Samo…
Nisem imel boljše ideje.
Ampak…
Si upaš nameriti v človeka in ga počiti?
Znašel se boš.
Tommy, iti moram.
-Zakaj? Kam greš? -Spat. Pozno je.
Potrebuješ prevoz? Lahko te peljem.
-Si sposoben voziti? -Jasno, kolega.
Zapeljal me je čisto pred vrata.
Hvala.
-Varno vozi domov. -Bom.
Nisem ga več videl.
Ti je prav, da sem tu?
Ja, veš…
Pozneje sem ti jih hotel prinesti.
Bila naj bi poslovilna torta,
ampak… Imeli so samo mafine.
Bilo naj bi jih 12, a sem enega dal Tommyju,
ker je res moral nekaj pojesti.
Kaj je narobe?
Hej.
Emily še nisem videl jokati.
Hej.
Žal mi je za tisto prej.
Rekel sem ji, da vem, da Benjija ni pripeljala iz hudobije,
da je samo prijazna punca,
ki verjame v raznovrstnost in države v razvoju.
Nehaj.
Vsega sem kriva jaz. Oprosti.
Ne. Ni se ti treba opravičevati, prav, miška?
Ni se treba opravičevati. V redu je.
V redu je, prav? Hej.
Žal mi je, srček.
V redu je.
-Bi mafin? -Ja.
Ja.
Si prepričana?
Mafin?
Jokala je še kar nekaj časa.
Nato sva se smejala.
In se zabavala.
Bilo je popolno.
Ne grem v Montreal.
Pridružil sem se vojski.
Kaj?
Zakaj?
Ker sem bil žalosten.
In si se pridružil vojski?
Ja.
Mogoče bo pa dobro.
Lahko boš šla študirat v Montreal.
-Nočem tja. -Pa saj ti je Montreal všeč.
Ne. Tja sem rinila le zato, da bi bila stran od tebe.
Ker te ljubim.
Poslušaj.
Vem, da ti faks veliko pomeni.
In rada bi doštudirala.
Ja.
Torej…
Med tvojim študijem…
Bom jaz počel to.
Samo za dve leti.
In potem bova vse življenje skupaj.
In to resno mislim.
Prava si zame.
Jaz čutim enako.
Poročiva se.
Šla sva na magistrat.
In se poročila.
Nato sva šla proslavljat.
Bilo je, kot da sva najlepša človeka na svetu.
In najsrečnejša.
Toda čas se je iztekel.
DRUGI DEL
Moral sem na usposabljanje.
USPOSABLJANJE
Najprej so nas ostrigli.
Dobrodošli v vojski.
Naslednjih deset tednov boste govorili samo:
"Da, inštruktor." In: "Ne, inštruktor."
Sem bil jasen?
Da, inštruktor!
To velja tudi za tiste, ki se strižete.
Nič posebnega niste. Sem bil jasen?
Da, inštruktor!
Glasneje.
Inštruktor in vodnik.
Sem bil jasen?
Da, inštruktor!
Kaj počneš? Misliš, da si še čeden?
-Ne, inštruktor! -No?
-Ne, inštruktor! -Potem pa spokaj z mojega stola!
Dajmo. Adijo.
Nato so nas stokrat cepili.
-Naslednji. -In izvedel sem, da sem…
Barvno slep.
To marsikaj pojasni.
Sem še lahko reševalec?
Saj veš, kakšne barve je kri, kajne?
Naslednji.
Smo vaša mamica in očka.
Ne boste mogli početi, kar bi radi in ko bi radi.
Veliko smo stali v vrsti. Bolele so nas noge, ker tega nismo bili vajeni.
Sem bil jasen?
Da, inštruktor!
Sem bil jasen?
Da, inštruktor!
-Pizda, kaj je to? -Kaj počneš z rokami?
Spusti jih! Si del ameriške…
Vezalke boste imeli v čevljih.
In vaši čevlji se bodo dotikali med sabo. Dajmo!
Dajmo. Sezujte se. Zdaj!
-Pet, štiri… -Kaj, klinca, je narobe s tabo?
-Tri, dve… -Hitreje!
-To ste naredili že stokrat! -Ena.
Dajmo.
Zmigajte se!
-Deset, devet… -Vzpostavite pravilen odnos.
Osem, sedem…
Morali smo se sleči do spodnjic in čepe korakati čez dvorano.
Zaudarjala je po neumitih jajcih in stopalih.
Vse je v redu.
Naslednji.
Tam je bil tudi nekdo, ki je vsem pokukal v rit.
Spusti hlače.
Ta jakna mi je zelo všeč.
Doma bom v njej peljal punco na večerjo.
Ja?
Z našitki in odlikovanji.
Misliš, da te bodo odlikovali?
To je Jimenez.
Vem, da me bojo.
Spoprijateljila sva se, ker sva oba želela postati reševalca.
V vojsko je šel, ker je napumpal punco.
Rad te imam. Zelo. Prav?
In tega si želim.
Našel si bom službo. Za oba bom skrbel.
Kako?
Bova že našla rešitev.
Poglej se, ti mlahavi klinec.
Ničvrednež si!
-Veliko je bilo vpitja. -Šest…
Dajmo, cepec, zmigaj se.
Debil, bi rad umrl?
Musliči ti dihajo za ovratnik.
Zbadljivo so nam pravili…
Uhati kembelj, vstani!
-Naše dlani so bile… -Roke niso samo za drkanje!
-Naša usta so bila… -Fafaški gobec!
Zapri svoj fafaški gobec!
Inštruktorji so ves čas hlinili jezo.
Kva?
Naslednjič se umakni,
ali pa bom znorel in ti zlomil vrat.
PTSM, pravijo.
Kaj buljiš? Glej predse.
Inštruktor Cole me je nekoč brez razloga boksnil v penis.
Pozor!
Inštruktor Deco je nekoga davil.
Inštruktor Deco.
Prekleti muslič.
Inštruktor, to je Levine.
Ampak ni bil kriv PTSM.
Deco ni bil nikjer. Samo nakladal je.
Nekateri inštruktorji so bili v Iraku,
ampak tudi oni so nakladali.
V Iraku se mulci z ročno bombo
poskušajo priplaziti do ameriških vojakov,
da bi jih razstrelili.
S tovornjakom sem moral zapeljati čeznje.
Zato sem zblojen.
Gremo! Obrnjeni morate biti v desno…
Matervola, sinko, zbudi se. Zbudi se!
-Bum, bum! -Na levo.
Bum, bum!
-Muslič levo! -Bum, bum!
Muslič desno. Muslič na drevesu. Poglej gor.
Še en muslič levo.
-Musliči na desni. -Muslič na levi!
Muslič na levi!
-Muslič na tvoji levi! -Musliči na desni!
Dobival sem občutek, da je vse izmišljeno.
Bum, bum.
Da se samo igramo vojake.
Da tudi inštruktorji niso pravi.
Žlabudron, žlabudron…
Premešajte se…
In da je tudi vojska le navidezna.
Povsod, kamor gremo, boš vedel,
da vojska spremlja te…
Osnovnega usposabljanja nisi opravil le,
če si se poskusil ubiti.
Nekdo se je poskusil obesiti na stranišču.
Sranje! Jezus! Prekleto, kolega.
Na pomoč! Vodnik!
Ni umrl, tečaja pa tudi ni končal.
Hej, me slišiš?
Ja. Živjo.
Si v redu?
Izmuznil sem se iz vojašnice.
Že, ampak ali si v redu?
Zdaj sem.
Glavo in rit k tlom.
Po končanem tečaju za reševalce smo se zajebavali z lutkami.
Ne sme izkrvaveti. Pritiskaj.
-Vse je odvisno od tebe. -Rana v prsih.
-Dajmo, podvizajte se. -Ne premikaj povoja.
Plastiko daj pod povoje.
Pritiskaj tukaj.
Zatesni vse tri strani. Zatesni.
-Končaj že. -Preveri za izstopne rane.
Nekatere lutke so bile brez udov.
Nekaterim so iz nog štrlele gumijaste kosti.
Iz nekaterih je brizgala umetna kri.
Imeli smo celo prikupne plastične dojenčke.
Travmatska amputacija.
Začnite! Umetno dihanje in masaža srca!
Ena, dve, tri, štiri, pet.
-Dihaj. -Začnita.
S Jimenezom sva rešila življenje 47 lutk.
Opravila sva tečaj.
Vojaški reševalci.
Domisliti ste se morali četne pesmi.
Za to ste imeli teden dni časa.
To imenujemo rok.
Zamudili ste ga.
No,
ker se je niste domislili,
sem prevzel pobudo…
Naučili se boste moje pesmi.
In domislil se je tele.
Vojaški reševalci v spopadu.
Bliskoviti noč in dan.
Premagali bomo vse druge.
Charliejeva četa je najboljša.
Ne ustavljaj se, nadaljuj.
Vztrajajte, vojaški reševalci.
Umaknite se!
Prihajajo vojaški reševalci!
Še!
Prihajajo vojaški reševalci!
Umaknite se!
In potem smo vsakič, ko je morala četa v pozor,
kar se je vsakič zgodilo milijonkrat,
morali odrecitirati vso pesem.
-Prihajajo vojaški reševalci! -Brez izjeme.
Mehki ste kot kakšne joškice.
Umaknite se!
Še hujše, čez nekaj časa
je moral zastavonoša, torej jaz,
med refrenom oponašati robota.
Prihajajo vojaški reševalci!
-Umaknite se! -Prihajajo vojaški reševalci!
Ne pridružite se jebeni vojski.
TRETJI DEL IZGUBA NEDOLŽNOSTI
Ko si se prvič znašel na terenu, si imel oči na pecljih.
Vsak hip si pričakoval napad.
Tudi če si bil na območju, ki se je zdelo prazno,
si vedel, da je nekje kakšen muslič,
ki že ves dan čaka, da te bo ustrelil.
Pozor vsem v omrežju. Spopad s sovražnikom.
Trenutna lokacija VS 453, 132.
Počakajte na podrobnosti.
Poveljniški štab, tukaj odzivna enota.
Na kraju spopada bomo čez sedem minut. Konec.
Številka ena, pospeši.
-Naše vojake napadajo. -Spravi nas tja.
Najmanj 17 jih je.
Napad je usklajen.
Prosim za takojšnjo pomoč.
Močno nas obstreljujejo. Blizu…
Hitro, umaknite se.
Poveljstvo, oglasite se! Prekleto.
Vodnik!
-Kakšno je stanje? -Tam sta dva ranjenca!
Poskrbite zanju. Poklical bom odzivno enoto.
-Dobro. Razumem. -Gremo!
Arnold, za vozilo.
Vzemi svoje reči. Hitro!
Jebenti!
Hej, poglej me. Dihaj.
Bodi tik za mano.
Pojdiva.
Na tla!
Krij desno stran. Gremo.
Greva!
Reševalca potrebujem!
Na tla!
Hej! Pritiskaj.
Izpusti me. Na hrib!
Tukaj počakaj.
Prihajam. Kaj potrebuješ?
Spredaj sta vsaj dva ranjenca. Spravi ju stran!
-Dobro. Pojdita! -Greva.
V redu.
Reševalec!
-Zatlači drobovje nazaj. -Jebela!
-Prinesi ga. -Zatlači drobovje!
Še!
-Poslušajte. -Dvigni ga.
-Pojdi! -Pripravljeni?
-Tri, dve, ena! -Takole.
Helikopter prihaja! Na nosila.
-Dvigni! -Pojdimo!
V prahu sem videl njegov obraz.
Imel je divji, trpeč pogled. Bal se je za življenje.
Hej, poglej me!
Spogledala sva se. Rekel sem…
Pazim nate!
Zelo na glas, da sem preglasil helikopterje.
Nato mi je postalo nerodno. Izrekel sem neumnost.
V redu, odidimo.
Pripravite se na dvig.
-Gor! -Gremo!
Umakni se!
O ja.
Pizda.
Ne spravim krvi s poročnega prstana.
Pehotni vojaki so se sprva počutili nepremagljive.
Veselili so se ubijanja.
Tega so si neznansko želeli.
Neizmerno so zaupali bojnim sposobnostim naše vojske.
In to je spremljalo še lažno tovarištvo.
Na mestu voljno.
Kaj, pizda…
Tekel je. Samo tekel. Hitro, hitro. In potem…
Stari, kaj je bilo?
Čreva so mu visela ven. Morala sva jih zatlačiti nazaj.
Streljali so na naju.
-Do helikopterja sva morala teči. -Hej.
Slišal sem, da so tisti v helikopterju umrli.
Sranje.
Vodnik, je res, da so tisti, ki smo jih dali v helikopter, mrtvi?
Kdo ti je to rekel?
-Arnold je slišal po radiu. -Arnold je debil.
-Tako sem slišal. -Utihni, Arnold.
To je višji vodnik Greene.
Menda je ubil že 15 musličev.
Bil je žilav pesjan.
Torej niso mrtvi?
Nehaj se toliko žreti, prav?
Danes si izgubil nedolžnost.
Osem žrtev smo imeli.
Od 800.
In tu bomo eno jebeno leto.
Eno leto usranih dni. Kar izračunaj.
V riti smo.
Kako ste pa mislili, da bo tukaj?
Prekleto, Lessing. Pesimist si.
Resnica boli, srček.
In imel je prav.
Vse je umiralo.
Naše območje so celo imenovali "trikotnik smrti".
Mi pa smo kot cepci patruljirali po vsaki njegovi pedi.
Večinoma se je zdelo, da smo le čaščena strašila.
Ki se morajo zdeti zaposlena, hudičevo draga in neumna kot noč.
Poglej tisto v obleki. Taka je kot Pebbles iz Kremenčkovih.
Ja. Res je luštna.
To je vodnik North. Bil je iz Idaha.
-In bil je tudi morilec. -Nehaj.
Veš, da to hočeš, mrha. Pizda. Nehaj se premikati!
-Gospod. -Bi radi tole? Tole?
Bi radi tole?
Umakni se. Pebbles, pridi sem.
Bi rada tole? Ja?
Pojdimo.
Za božič so prišle navijačice Mustangov iz Denverja.
Mahale so in poskakovale z belimi zobmi.
Vsa zadeva je bila videti grozna.
Lepotice s kožo kot draga krema.
Ni bilo, kot da nas bodo pojahale. In za to je šlo.
Mi naj bi si jih želeli podreti,
one pa naj nam ne bi ustregle.
Veš, da si želiš, mrha!
Dobro. Vsi, ki me gledate, recite: "Musliči!"
Musliči!
Ampak meni je bilo prav. Niti porničev nisem gledal.
ZDA! ZDA!
Drkal sem v prenosnih sekretih.
Na druge punce nisem niti pomislil.
Pofukaj me.
Tega se ne sramujem. Skušal sem biti priden.
Miška, strahotno te pogrešam.
Jaz pa tebe.
Hej, zelo dobro novico imam.
Aja? Kakšno?
Tvoji bodo dali zraven za prvo hišo.
-Si še na zvezi? -Ja. Samo…
-Vesel sem. -Odloži.
-Jezus, pogovarjam se. -Pohiti.
Pogovarjam se, frajer.
Povsod mislim nate.
-Jebi se. -Ti se jebi.
-Pogovarjam se. -Končaj že!
-Kaj je? -Nič, miška. Samo…
-Komaj čakam, da bom s tabo. -Vojak, odloži.
Pizda.
Vojak, odloži!
Nehati moram.
-Rad te imam. -Kontra.
Izvolite, vodnik.
Pomiri se, kamelar. Umakni se.
Vprašaj ga, kaj je bilo.
Zgodilo se je pred nekaj dnevi. Roke je imel v vezici.
Zaboga.
Stari, poglej njegovo roko.
Pizda.
Vodnik, smem?
Ja.
Oglejte si njegovo dlan.
Celulit je.
Zmanjkalo nam je antibiotikov.
In?
Kaj lahko naredim zanj?
Reci mu, naj požre drek in crkne.
V bolnišnico mora.
Zdravniku naj reče za antibiotike, ker tu nimamo zdravil.
Ja, ni za kaj.
-Hvala. -Poskrbi, da bo šel v bolnišnico.
-Ne bodo naju sprejeli. -Potrudi se.
Po najboljših močeh.
Razumem!
Dobro, naslednji.
-Prosim. -Pa ne že spet ta mularija.
Hej, Pebbles, pridi sem.
Ne, v redu je.
Pridi sem.
Kaj, klinca, počneš?
To je zate, prav?
Tole bi ti rad dal. V redu.
Hej!
Sranje. Udarili so jo!
Poglej.
Polepšal ji je dan.
Mater.
Veš, kaj bi mi zdajle sedlo?
Tako?
Jebi se, pesjan.
Ja, jebeni tako. Zelo bi mi teknil.
Kaj bi rad v njem?
Pečeno meso, gvakamole, čebulo.
Kaj? Ja. Jebi se.
Svoji punci sem zvest.
-Resno? -Ja.
-Edina je? -Edina.
-Pa Bautista tudi, ne? -Jebi se.
Kaj misliš, da počneta zdaj?
Verjetno je s svojim novim frajerjem.
Moral ga bom ubiti.
Orjak je.
Eno leto je zdoma.
Njegova žena ima enomesečnega dojenčka. Trdi, da je njegov.
Ne maram biti tukaj.
Rad bi šel domov.
Kličem poveljstvo.
Tukaj E5N, konec.
E5N, tukaj poveljstvo.
Odvili bomo.
Razumemo. Konec.
Vodilni, tu dvojka.
Govoriš z vodilnim.
Odvili bomo na desno.
Sprejeto.
Vodnik North?
Kaj je, bebo?
Mislim, da ne bi smeli tu skozi.
Ostati bi morali na cesti.
Resno, desetnik? Bi rad izgubil našitek?
Ta cesta gre čez zelo nevarno območje.
Vse može naj ogrozim,
ker nočeš prihraniti dveh minut?
Ko sem bil v prvem vodu, so pri vožnji čez to območje obtičala štiri vozila.
Meni se zdi v redu.
Pa ni. Tisto sranje pod nami…
Dovolj!
Zapri gofljo.
Pospeši, Cheetah.
Vojak, ustavi.
Ustavi.
Ustavi, jebenti!
Hej. Kaj sem rekel?
Cheetah!
Zmigaj svojo anemično rit sem in spravi ta drek iz blata.
Vodnik, na vašem mestu ne bi.
Prav to smo naredili.
-Odzivni enoti boste otežili delo. -Utihni in opazuj svoj sektor.
Rabite bojno vozilo in vlečni kabel.
Utihni že.
Razumem, vodnik.
K vragu s tem.
-Jeba. -Peklensko vroče je.
-Žejen sem. -B!
Pripelji bojno vozilo.
Tu bomo tičali…
North pravi, da odzivne enote še nekaj ur ne bo.
Hoče, da jaz, Yuri, Lessing in Jimenez odidemo
-po bojno vozilo z vlečnim kablom. -Ne me basat.
Dežuren si, pametnjakovič.
-Ne, povej mu, naj se jebe. -Res?
Ja, res. Povej mu, naj se jebe.
-Bautista! -Prihaja, vodnik!
Dajmo, fantje. Zmigajte se.
-Kaj je, si Northova rit? -Ne.
V naslednjih urah nočem čakati, da me počijo.
Cheetah ima samo rad ZDA.
Imam.
Poberimo se iz tega usranega peskovnika in pojdimo domov.
Ne daj se zajebavati Northu.
Reči hoče, ne daj se mu jebati.
Aja? Ima veliko safalado?
Kreten.
Pizda!
Na tla!
O, sranje.
Ne teci tja!
O, sranje. Ne. Ne.
Ne. Ne, ne, ne.
Tisti vonj poznaš od prej.
V genih ga imaš.
Dim prodre v vse pore in žleze.
Imaš ga polna usta…
Zdi se ti, da žvečiš drek.
Nič drugega?
Ne. Ničesar nismo videli.
Po bojno vozilo grem.
Jaz pa po trupla.
Prinesi vreče.
Vojak.
To je bil Lessing.
Naš voznik je bil Yuri.
Topničar pa Bautista.
In to…
In to je… Zadaj je vojak Jimenez.
Spraviva jih ven.
Mater. Stotnik, počakajte. Rokavice se mi talijo.
V redu je. Zagrabi ga od spodaj.
Razumem, gospod.
Držim ga.
-Si v redu? -Ja.
V redu.
Izpusti.
Gospod, gotov obrok!
Gospod, gotov obrok bi.
Gotov obrok bi, gospod.
Gospod. Gotov obrok!
Gotov obrok. Gospod!
Nenadoma je vse nehalo biti zanimivo.
Ničesar ni bilo.
Videvaš hude stvari?
Ja, tudi.
Ali ljudje umirajo?
V poročilih namreč vidim, da ljudje umirajo.
-Halo? -Ja, miška, tukaj sem.
Preživel boš, prav?
Vem, da boš to preživel.
Lahko malo govoriš o sebi?
Kaj se dogaja s tabo?
V Academy delam kot natakarica.
Blizu soseske, v katero bi se morala priseliti.
Ulice ob Larchmeru so ti všeč, kajne?
Srček.
Ja, miška, tukaj sem. Samo…
Si res v redu?
Samo pogrešam te.
Jaz tebe tudi.
Ljubim te.
Pizda!
Vstani! Pizda.
V redu je!
VOJAKI, DOBRODOŠLI DOMA!
ČETRTI DEL DOM
Ko je desetnik Jimenez v bitki umrl,
je ta vojak poskrbel tudi za njegov vod.
Služil je v treh vodih in se udeležil več bitk…
-Res bi rad spokal. -...kot drugi reševalci.
Naredil nisem nič takega, kar je vredno praznovati.
Vesel sem, da vam lahko izročim medaljo za hrabrost.
Moj edini dosežek je bil, da nisem umrl.
In še to ne po svoji zaslugi.
-Čestitam, naddesetnik. -Hvala, praporščak.
Emily me je odpeljala v Ohio, da bi si ogledal najino hišo.
V šoli, v kateri je delala, sem hodil na večerni tečaj.
Dobil sem službo za osem dolarjev na uro.
Prek Royevega bratranca Joeja.
Ta kava je za en drek.
Razvajene riti.
Nihče razen naju z Joejem ni izkusil
vojne, umorov in podobnega.
Njim je svet pomenil nekaj drugega.
Joe je imel po vrnitvi nekaj časa težave.
Vprašala sem samo, ali moraš res še piti.
Že zdaj si nažgan.
-Rekel sem, da moram. -Jaz pa, da ne!
-Matervola! -Pizda!
Ustavi.
Težav pa ni imel samo on.
Nisem spal. Kadar pa sem, sem sanjal o nasilju.
Hej.
Si v redu?
-Hej. -Kaj se je zgodilo?
Sral in prdel sem kri, nato pa sem si želel zaspati.
V bistvu sem bil žalosten in zblojen zaradi grozot, ki sem jih videl.
Pohiti, zamudila bova.
Ja, miška. Prav.
Hej, hvala, ker počneš vse to.
Zakaj sva samo midva lepo oblečena?
Ni pomembno.
Nisem opazila.
Vsi ti premožni ljudje srednjih let…
Pa se jim ne zdi vredno obleči suknjiča za gledališče.
-Nehaj. -Ja, tebi govorim.
-Kaj te muči? -Kaj muči tebe?
Mene muči, da nisi niti toliko spodoben,
da bi športna oblačila pustil v golf klubu.
-Tišina, prosim. -Dobro, kerlc…
-Jebi se, kreten. -Rada bi šla.
-Ne, miška, nikamor ne greva. -Res bi rada šla.
V redu je. Ni kaj videti.
Navaden kreten je.
Športno opravo si zatlači v klinčevo rit.
Prekleta šleva.
Oditi hočem.
V ogledalo na stranišču sem med umivanjem rok udaril po nesreči.
-Pojdiva že. -Kristus.
Takoj morava oditi.
Doma sem vzel še nekaj pomirjeval.
To je bil tudi večer, ko je James Lightfoot
poskusil priti na obisk, a so ga aretirali, ko je vlamljal k meni.
Živjo.
Hej, zbudi se.
Kaj, klinca… Kdo si?
Pizda!
Oprosti.
Le da ni bil v moji hiši.
Butelj je vlomil v napačno hišo.
James si je po mojem odhodu v Irak na delu poškodoval koleno
in postal odvisen od oksikontina.
-Nisem hotel. -Pridi.
-Žal mi je. -Pridi.
Prekleti kifeljc! Jebi se.
Spravil sem ga iz pripora. Začel je viseti pri naju.
Stari, si v redu?
Ne. Nisem.
Pomagaj mi.
Pizda.
Globoko vdihni.
Globoko. Tako, ja.
Čez nekaj tednov je prosil, naj grem z njim v banko.
Hotel je, da namesto njega govorim z blagajnikom. Ker to obvladam.
Sranje.
Dal ti bom svoje čeke.
Ti pa mi boš dal keš, prav?
Ne odprejo mi bančnega računa,
ker sem prekoračil limit.
Ne veljam za zanesljivega.
Pridi.
Ne morem ga unovčiti.
Ni mi uspelo.
Blagajniku sem šel na živce, ker sem bil zadet,
jaz pa nisem skrival, da ga imam za kretena.
Veste, kaj?
Kreten ste. Rad bi govoril z vašim šefom.
No, jaz sem šef.
-No, še vedno ste kreten. -V redu.
-Gospod. -Vojni veteran sem, pizda.
Vi pa z mano ravnate kot z izmečkom.
Ne vem, kaj bom naredil,
ampak prepričan sem, da se z ljudmi tako ne ravna.
Lep dan vam želim.
-Hvala. -Hvala vam.
Hvala za pomoč.
To, pizda. Imaš denar?
Ne, nisem ga dobil.
Hej, res se je nesrečno razpletlo.
Stari, oprosti.
No, vseeno hvala.
Pa že.
Bi lahko dobil še kaj tistih tablet?
Vse se je spremenilo. In nič.
Problem je bil, da sem imel oksi res rad.
Zaradi njega nisem več dovolil, da mi kdo serje.
Kje si bil?
Ne.
Kje si bila ti?
Pred tremi urami bi moral biti doma.
Kaj si vzel?
-Kaj goltaš, mater ti? -Povedal ti bom, česa ne bom pogoltnil.
Tvojega teženja.
Ne bom ga prenašal.
Emily sem obljubil, da vojnih travm ne bom premagoval le s tabletami.
DR. KDORKOLIŽE
Imate samomorilne misli?
Ja, včasih.
Če bi umrl v Iraku…
Bila bi srečnejša.
Nekaj časa bi bila žalostna, ampak…
Potem bi lepše živela.
Koliko časa ste doma?
Osem mesecev.
So pri vas že ugotavljali PTSM?
Ne počneva tega midva?
Poskušal sem.
Pa si me samo podajate.
Verjetno je nekdo odšel in je novi poskušal prevzeti.
Ne vem.
Jemljete kakšna zdravila?
Xanax.
Zaradi tesnobe. Ampak ne deluje več.
Za koliko vas boli?
Duševno ali telesno?
Oboje.
Za devet od deset.
Ste že slišali za oksikontin?
Emily je bila seveda besna
in zanjo sem prestopil mejo.
Prav.
Te so zdaj zame.
Ker bi rada…
Rada bi se spočila…
Od vsega tega sranja!
Jebi se!
Ko ti vsaj ne bi povedala, da grem.
V Montreal.
Se spomniš, da si nosila bel trak okoli vratu?
Moja posebnost.
Ja, to mi je bilo všeč.
Ne verjamem, da bova še kdaj tako srečna.
Ne.
A s tem sem se sprijaznila.
Ja.
Jaz tudi.
In tako sva postala odvisnika.
PETI DEL
ZADETO ŽIVLJENJE
Miška, kakšna jajca bi?
Lahko danes ti pelješ Livinio na sprehod? Mudi se mi.
Umešana ali na oko?
Umešana, prosim. Na opečencu.
V sendviču?
Ja, v sendviču.
Zasvojenost z mamili te ubija zelo počasi.
Ampak v tem neznansko uživaš.
V redu je.
Hej, danes moram ostati dlje.
Priti moraš ob petih, sicer ne bom zdržala vso uro.
-Profesorja še vedno ni. -Ne skrbi, tam bom.
-Ob petih, ne? -Ob petih popoldne.
-Velja. -Hvala.
Rekla sva, da se bova odvisnosti znebila s psom.
Ampak sva ostala odvisnika. Le da taka s psom.
Iti moram.
-Rada te imam. -Kontra.
Ne pozabi.
"Njeno pletenje je v moji roki in njen stol prazen.
Jokala bi od jeze in razočaranja…"
Lia? Beri naprej, samo na stranišče skočim.
Si v redu?
Prihodnost je bila seveda črna.
Zadolžil sem se.
Moj ček za veterane so nakazali nekomu drugemu. In…
Starše sem prizadel vsakič znova.
Stari prijatelji so se me izogibali. Novi bi mi takoj škodovali.
Živjo, Črni.
Ampak vedno je bilo treba vzeti še več heroina.
To naju je navadno umirilo.
Mi lahko posodiš še za 80 dolarjev? V petek dobim ček za veterane.
Obrni topli sendvič.
Če ga ne bi poznal,
bi mislil, da je Biff iz filma Nazaj v prihodnost.
Ampak ni bil.
Zame je bil Koka…
Tabletar.
Naj ga dam na krožnik? Zdi se mi pečen.
Shelly, pridi po topli sendvič.
Živjo.
Kaj počneta?
Pripravljam posebno sladkarijo.
Sladkarije imam rada. Lahko pokusim?
Odvisno.
Kaj misliš, džanki? Naj pokusi posebno sladkarijo?
V redu, odpri usta.
-Ču ču! -Vsi so bili pizde.
Ne zajebavaj me. Mi res ne boš posodil za 80?
Kaj pa vem. Za nekatere je to veliko denarja.
Stari, ne bodi tak.
Mogoče. Ampak moral boš obiskati nekoga v Buckeyu.
-V redu. -Dvigniti nekaj za Črnega.
Za Črnega?
-Ja. -Kaj?
Sef je. In ne sprašuj, kaj je v njem.
Kaj je v njem?
Si pa res debilen.
Reci, da si dobil.
-Kaj je to? -Kaj?
Koka Tabletar je prosil, naj ga pazim zanj.
Tista pizda?
Sovražim ga.
Posodil nama je, zato se mi je zdelo prav.
Si v redu?
16 MINUT POZNEJE
Povedala sem ti, da je slepar. Sploh ne zadene.
Paziš njegov sef, v katerem verjetno hrani dobro robo.
Poklicala sva Jamesa Lightfoota, Nekoč je delal pri ključavničarju.
Ničesar ne slišim.
Je uspelo?
O ja. Uspelo je. Res si genij.
Udari po njem.
-Ja, udari. -Jeba.
Razjezi se, srček.
Zdaj pa bo.
Jebenti.
Kaj je?
Odpri!
Policija je.
Ni policija.
Policija!
Policija je!
Znebi se droge. Hitro!
-Drek! -Vejo za sef.
Rekla sem ti, da vejo.
Pojma nimam, od kod.
-Jebela. -Kaj počneš?
-Praznim. -Ne bo ti uspelo.
Jebenti!
Na.
-V redu. Poslušaj me. -Prav.
Daj roke takole za glavo. Ostani v tem položaju.
Ja.
Opravimo lepo in mirno.
Pesjan.
Kakšen kreten.
Daj, odpri.
Vstopi, stari.
V jajca.
Stari.
Koliko robe je bilo notri?
Povej!
Veliko.
Mater.
Rekel si, da si policija, kreten.
Meni hočeš tole obesiti, zblojenec?
Nisem bil jaz kriv!
Nehaj, ubil ga boš!
Povedal ti bom, kako bo.
Črni bo nadel črno masko.
-Kaj? -Črno masko.
-Ne razumem. Kaj… -Črno masko, pizda.
Jebeno črno masko.
Nehaj to govoriti.
Nadel si bo črno masko!
Ne vem, kaj to pomeni!
Vse bo ubil.
Ubil te bo.
-Ubil te bo. -Ne.
Ubil bo tega debila.
In veš, koga še? Mene.
Razen…
Če mi lahko daš
kup keša.
Takoj.
Nimava denarja.
Niti pasje hrane nimava.
Vem, kaj bova.
IMAM PIŠTOLO
TO JE ROP
BANKA
V redu, bot sva si.
O bog.
Koliko si…
O bog.
Za ogromno robe je.
To je bil razlog za praznovanje.
Oprosti.
Prosim?
Živjo. Joe tukaj.
-Joe? -Ja. Royev bratranec.
Mater. Joe, kako si?
Stari, si danes oropal banko?
Miška, v zapor grem.
Ne. Pravijo, da je osumljenec visok 180 cm in modrih oči.
-Varen si. -Poglej sliko.
Mi je podoben?
Ja, mogoče nekaj časa ne bi smel ven.
Osnoven problem odvisnika je,
da ves denar nameni za drogo.
Ko denarja zmanjka, ni več droge. In brez droge zboli.
In potem mora dobiti več denarja.
Oropaj še eno jebeno banko!
Ste v redu?
Samo kiham.
Zdite se mi bolni.
V redu sem, samo kihati ne morem nehati.
IMAM PIŠTOLO
TO JE ROP
Ne vem, zakaj bi se kdo odločil za rop. Razen če je obupan.
Rop je čisto samoponižanje.
Hvala.
Ponižala sva se.
Noro pa je, da blagajnikom v 80 %
ni mar, da ropate banko.
Seveda so izjeme.
Kot gospa iz West Sida, podobna Janet Reno.
Več ne dam.
Me zajebavate?
IMAM PIŠTOLO
Saj znate brati, ne?
Več ne dam.
Ampak ona je bila fanatična. Navadno so civilizirani.
Živjo, miška.
Si v redu?
-Kje si bil? -V banki. Nisem dobil veliko.
Počutim se kot torbičar.
Ja, tole bo v redu. Dobro.
Kako, da lahko oropaš vse te banke,
pa mi kljub temu
še vedno ogromno dolguješ?
Kaj, pizda…
Ker si dajeva veliko šusov.
Dajajta si jih manj, ker mi še vedno dolguješ. Jaz pa Črnemu.
In Črni ne mara, da mu kdo dolguje.
Dobra roba. Dobiva se za vogalom.
Hej, kaj se greš?
Rekel sem, da rabim voznika.
Ne, nisi.
-Zjutraj sem te poklical. -Ne.
Rekel sem, da rabim voznika za rop.
Tega nisem slišal. Ne bom ropal banke z džankijem.
Nisi pravkar rekel, da dolguješ Črnemu?
Ja! Ker ti meni.
Bi mu rad vrnil ali ne?
Pogovoriva se o pogojih.
Preprosti so. Jaz bom oropal banko, ti pa počakal za vogalom, da boš vrnil Črnemu.
-Ne vem, ali bom tam. -To so pogoji.
Preklemani usranec.
To so pogoji.
Sheina, vem, da lahko daš več.
To je veliko denarja.
Dala si mi jih 50 za en dolar. Zahteval sem ves denar v predalu.
Varnostniku dol visi zate.
Ne zajebavam se.
Ob odhodu bom na hitro pokazal pištolo, da bo vedel, da sem te prisilil.
Misliš, da imaš zato zlato srce?
Si se bojevala za to državo?
Veš, česa se nisva zmenila?
Tega, da si z mano v mojem avtu in da policaji streljajo na naju!
O tem nisva govorila, preklemani džanki.
Kje si bil? Sreda je.
Ob petih bi moral priti pred šolo.
Oprosti, miška. Zelo sem zbolel.
Zdaj sem bolna jaz. Odpovedati sem morala uro,
ker sem se posrala v hlače.
Pizda.
Zelo se trudim, da bi nekaj naredila.
Ne poskušam le…
Ždeti doma na jebenem kavču in se zadevati.
-Pizda! -Kva je to?
-Miška, v redu. Jebenti. -Ne zmorem.
Ne zmorem, pizda.
-Miška, v redu je, samo… -Pomagaj mi.
Pridi sem. V redu je. Držim te.
V redu je. Zaveži si.
V redu.
Si pripravljena?
Ob tebi sem. Lahko pohitite, prosim?
Pomirite se.
Miška? Tukaj sem. Ob tebi.
Ne bom te zapustil, prav? Držim te.
22-letnica. Agonalno dihanje, zožene zenice.
-Prosim. -Hiter srčni utrip…
Moram biti z ženo.
V čakalnico morate.
Prav. Ampak ali bi lahko…
-Pet minut? -Poslušajte.
Tu boste samo v napoto.
Ne morete pomagati.
Dobro, grem.
-Zaboga. -Dajmo.
-Ne odziva se. -Umetno dihanje.
Priklapljam monitor.
-Vse bomo dali od sebe. -Ne vem, kaj bom brez nje.
Vse bomo dali od sebe.
Emily, zunaj bom.
Umirite se in povejte, kaj je bilo.
Ne vem.
Pomagajte mi.
Pomirite se in povejte, kaj je bilo.
Bila sva doma. Zaspala sva.
Potem pa se je zbudila in ni mogla dihati.
-Trajanje nezavesti? -Ne vem.
Kaj je vzela?
-Ne vem. -Kaj?
Ne vem, gospa. Ne vem.
Pomagajte nam. Moram vedeti.
Mi lahko samo poveste, ali diha?
Prosim. Reševalec sem…
Trudimo se po najboljših močeh. Povejte, kaj je vzela.
Kličem dr. Stamana.
Heroin.
Rada te imam.
Vem, da imaš težave.
Vem, da si čustveno strt.
Ampak ne uniči moje hčerke.
Če jo ljubiš…
Jo zapusti.
Vstani in odidi.
Ali pa boš videl hudiča.
Jebi se!
Pizda!
-Kaj počneš? -Počakaj.
-Greste v Elbo? -Kaj počneš?
Em, vrni se na avtobus.
-Kaj počneš? -Vrni se na avtobus.
Ne!
-Poslušaj me. -Kaj…
Miška, poslušaj me, prav?
-Hej, ste v redu? -Ja.
-Oprosti. -Pusti jo.
Ja. Prav.
Nazaj na rehabilitacijo moraš.
Nočem.
Rada bi bila s tabo.
Ne moreš biti.
O tem ne odločaš ti.
-Pa odločam, Emily. -Ne.
-Ja, jaz… -Ne…
-Ja. -Ne odločaš ti!
Dve leti sem čakala,
da se vrneš iz tistega pekla.
Dve leti.
S tabo sem šla skozi marsikaj.
Tega nočem narediti sama.
Ne prisili me v to.
Zelo mi je žal. Ne morem.
Škodujem ti.
Za nič nisem dober.
V glavi imam hrup.
Ne morem…
-Srček, nehaj. -Zelo glasen je.
Ne morem ga ustaviti.
Ponehal bo.
Nekoč bo preprosto zamrl.
Se lahko vrneš na avtobus?
Zame?
Zadela se bom s tabo ali brez tebe.
Prosim, ne.
Prosim, miška, ne…
Zadela se bom.
Ni preveč zanimivo. Banke se ne upirajo.
Vseeno jim je. Sploh se jim ne pozna.
-Ta denar je od nekoga. -Ne, od banke je.
Rabiš denar ali ne?
Seveda ga rabim.
Če bova izpraznila vse blagajne, bom dobil več.
Ampak za to rabim tebe.
Oba bova ropala. Zakaj bom dobil samo 10 %?
Ker jaz govorim in imam pištolo.
Jasno? Če bi ti z njo grozil nedolžnim,
bi bilo drugače.
-Potem mi pa daj pištolo. -Ne.
-Rekel si, da bi... -Briga me!
Tako kot sva se zmenila.
Zaboga, ne bodi taka šleva, no.
Jebi ga, gremo.
Nobenega alarma, sem rekel!
Gospod, ne dotikajte se tistega telefona!
Denar dajte temu tukaj.
Ne dotikajte se telefona, mater.
Pizda!
Gremo, spelji!
Kaj, hudiča…
-Kaj ti je? -Katastrofa.
-Oprosti. -Kaj bomo zdaj?
Ne vem.
Ponovimo? Jaz bom vozil, vidva s Koko pa ropala.
Zdaj naj jaz ropam, ker si ti šleva?
Ne znam ropati.
Koka, poslušaj, denarja je štirikrat več.
Živčna razvalina sem.
Daj no.
Prav, ampak pištolo bom imel jaz.
-Ne. -Ja, pištolo bom imel jaz.
Ti si džanki.
S PTSM-jem.
Kaj je s tabo?
-Klonopin je kriv. -Kaj?
-Živčen sem bil. -In si vzel klonopin?
Samo malo.
-Boš zmogel? -Ja.
Boš res?
Ja, pesjan. Dajva.
Odloži jo.
Poslušajte, dajte mu ta denar.
Takoj!
Sranje.
Kaj ti je? Daj mi pištolo.
-Pizda, no. -Vzemi keš in odidi.
-Gospa, odložite telefon. -Na tla.
-Odpelji. -Daj že.
Kaj je bilo? Si koga ustrelil?
-Ne. -Kje je Koka Tabletar?
Podurhal jo je.
Kam greš? Kaj počneš?
Vrni… Pizda.
Dajte mi denar.
Odpri predal. Izprazni ga. Pohiti.
Mater.
Ne moreva ga pustiti. V hipu bi naju izdal.
Ponj morava.
-Ne. -Kaj se greš?
Obrni!
Mater.
Ne zakleni strelca z nedolžnimi.
Ujeti bi me morali med vrati.
Kaj je z vami? Ste debilni?
-James, obrni. Takoj! -Ne.
Prav, no.
Policija je že na poti.
Takoj odpri.
Vse te ljudi si spravil v nevarnost. Odpri, sicer te bo šef odpustil.
Kaj je bilo to?
-Ni mi všeč. -Si slišal?
Tole mi ni niti najmanj všeč.
Ga vidiš?
Je to on? Vidim ga. On je. Ustavi.
Stari, usedi se v avto.
Kaj počneš? Spravi se v avto!
Spokaj v avto.
Pizda.
Odpelji.
Stari, kaj ti je?
Vsega si kriv ti.
Ne bi te smel vzeti s sabo.
Drek.
Pizda.
-Ustreljen je. -Kaj?
-Ustreljen je. -Rekel si, da ne bo nikomur nič.
Pritiskaj na rano.
Naj potipam tvoj hrbet. Pokaži.
Pokaži. Drži se. Vem, da boli.
Saj znaš poskrbeti zanj, ne?
Sranje, ni izstopne rane.
-V bolnišnico mora. -Tega ne moremo.
James, če ga ne bova peljala v bolnišnico, bo umrl.
Ta hip ne moreva. Ne poslušaš me! Aretirali nas bojo.
Pravkar smo oropali banko. Si zmešan?
Dovoljkrat so te videli.
Razmišljaj trezno.
Kaj bova?
Odpelji me v bolnišnico.
-V bolnišnico. -Žal mi je.
Oprosti, stari.
Fanta…
Ne moreva. Saj veš, da ne.
-Je tako? -Fanta…
Kaj bova?
Prosim.
Žal mi je.
Oprosti.
Samo pelji, stari.
V redu.
Spravi nas stran.
Kako zajebano!
Nisva izvedela, kako so ga ustrelili.
Saj ni bilo pomembno.
Daj že.
Pridi.
Kaj počne tukaj?
-Pojdi noter. -Kaj hoče?
Miška, pojdi v hišo.
Me lahko ustreliš nekje drugje?
Veš…
Zaradi sosedov.
Ne bom te ustrelil.
Ne bom dobil denarja nazaj…
Če te ustrelim.
Tega ne morem več početi.
-Seveda lahko. -Ne.
Lahko.
Za svojo punco boš zmogel.
Najprej se moram strezniti.
Veš, kaj?
Črni bo moj voznik, da mu bom lahko vrnil.
Ti je posodil?
Ja.
Mi lahko pripraviš šus?
Samo…
Zelo sem utrujena.
Vem, miška.
-Želim si tišine. -Vem.
Mi lahko daš še en šus?
Ja, miška. Ko se vrnem.
Ko se vrnem, miška.
Ljubim te.
Tudi jaz ljubim tebe.
Saj veš, kam greš?
Samo trikrat zavij levo.
Največ tri minute bo trajalo. Ne zamujaj. Dobiva se na parkirišču.
Daj mi denar, Vanessa. Pohiti!
Potisni ga sem. Takoj!
Vanessa, uslugo potrebujem.
Kakšno pa?
Sproži alarm.
V redu je. Nič ti ne bom naredil.
Hvala.
Tu je tvoj…
EPILOG
Odobrili smo pogojno izpustitev. Ta začne veljati takoj.
Hvala, dame in gospodje. Moja stranka je hvaležna.
Hvala.
Najlepša hvala.
Srečno.
POSNETO PO ROMANU NICA WALKERJA
Prevod: Polona Mertelj