Hej.
Ska jag sitta här?
Får jag röka?
Vänta lite.
Var ska jag börja?
PROLOG
Jag är 23 år gammal,
och jag förstår fortfarande inte vad folk håller på med.
Det är som om allt det här var uppbyggt på ingenting...
...och inget håller det samman.
Jag växte upp här i trakten.
Lägenheterna är fina. En del har balkonger.
Och träden är fina.
Jag förstår mig inte på dem heller, men jag gillar dem.
Jag gillar nog alla träd.
Ett träd måste vara för jävla fult om jag inte ska gilla det.
Ibland undrar jag om jag borde ha blivit född.
Det är inte så att jag inte ser det vackra i livet.
Jag tar till mig allt det vackra,
men blir så påverkad av det att det nästan tar kål på mig.
Men nånting i mig har alltid dragit mig bort...
...tills inget håller mig samman.
Du vet vart du ska, va?
Ta vänster tre gånger. Det går inte att missa.
Vi ses på parkeringen om två, tre minuter.
Jag har baseballkeps på mig.
Röd halsduk, vit skjorta, blå luvjacka.
Jeans, gamla sneakers. Inget som sticker ut.
Halsduken ska dölja nederdelen av ansiktet.
Fast det gör nog ingen nytta längre.
Jag har hållit på ett bra tag nu.
Och alla vet hur mitt ansikte ser ut.
Okej, inga larm! Jag är efterlyst! De skulle döda mig!
Herregud. Vad händer?
Jag ser så sorgsen ut i ansiktet
att jag måste spela galen, annars tror folk att jag är en mes.
Hallå!
Lägg er på golvet! Gör det nu!
När man rånar banker rånar man mest kvinnor,
så man får inte vara ohyfsad.
Ma'am, det är inget personligt.
-Jag förstår. -Vad heter du?
-Vanessa. -Hej, Vanessa. Trevligt att träffas.
Vad heter du?
Mycket lustigt, Vanessa. Öppna din kassalåda, för fan.
När jag stod där med pistolen och betraktade henne...
...var det nåt som grep mig.
Typ en sorgsenhet.
Som om jag alltid hade vetat att det skulle sluta så här.
Men jag kunde inte inse det förrän just...
...den stunden.
DEL ETT
NÄR LIVET BÖRJADE,
SÅG JAG DIG
Första gången jag såg Emily, läste jag på ett lokalt universitet.
Det med jesuiter. Det var en hygglig skola.
Och jag vill inte ljuga,
men jag tänkte: "Oj, henne skulle jag vilja ligga med."
Jag ropade ditt namn typ tio gånger.
Förlåt. Jag hade musiken på högt.
-Hej. -Snygg tröja.
Tack. Jag köpte den på Coventry.
Det är en trist gammal hybridtröja.
Du går i min engelskaklass.
Jag vet. Fast den är skittrist, va?
Ja. Men du går jämt dit.
Ja, det gör jag.
Vi ses väl.
Hallå, varifrån är du?
Elba, New York.
Hur är det där?
Likadan sjö. Likadan stad. Bara... lite sunkigare.
Jag... jag har en flickvän sen high school.
Jaså? Så rart.
Hon går i skola i New Jersey.
Har hon ett namn?
Ja. Madison Kowalski.
Hon är väldigt söt.
Ja. Jättesöt.
Jag gillade verkligen Emily,
men jag hade lovat Madison att ta Greyhoundbussen
och hälsa på henne på skolan den helgen.
Hon bodde i studentkorridor och hennes säng var för liten för två,
...men...
...hennes rumskompis hade åkt hem, för...
Hennes mormor har dött.
Så tråkigt.
Än sen. Hon var gammal.
Nåja...
...hälsa Madison från mig.
Madison tyckte att jag var en mes.
Kom nu.
Festerna hon tog med mig på var oftast fåniga.
Ungdomar som dricker öl i en källare med cementväggar.
Nån sunkig sexlya där man spelar ölpingis.
Grått och trist som fan.
Alla de här udda typerna kände Madison.
Hon hade bara gått i skolan en månad, men ändå kände alla henne.
Hon ville vara i centrum för allas uppmärksamhet, vilket är okej.
Men det var lite pinsamt att vara den som var där på partyt
med tjejen som låg på bordet och knullade ett spöke.
Jag hade ett arbete, och jag gick till jobbet när jag kunde gjort nåt bättre,
typ vad som helst. Men...
...jag måste ju jobba.
Gubben Fatook hade ett halvt dussin döttrar och barnbarn
som alla jobbade på hans restaurang.
Jag vet inte om några av barnbarnen var pojkar, men inga killar jobbade där.
Alla sondöttrar körde Escalade eller Denali och såna SUV:ar.
Några av servitörerna dejtade dem.
Och hon gillar att bli tagen analt,
att man kör ner hennes ansikte i kudden och spottar på henne.
Hon är tamejfan inte riktigt klok.
Undrar vem som lärde henne allt det där.
-Hej. -Hej.
Kom igen. Visa vad du kan.
Nej. För fan! Helvete!
Är du en man, eller?
Va? Kasta den högt. Högt!
Så att det hörs i matsalen, dumfan.
-Han kan dra åt helvete. -Ja. Han kan dra åt helvete.
Jag blev bara kvar i två veckor.
Efter jobbet gick jag hem till James Lightfoot.
Han var min bästa kompis ända sen lågstadiet.
Hans pappa dog när han var ung, och...
...sen dog hans mamma också. Och sen...
Sen kom hans bror hem från kriget, helt förstörd,
så James är mest ensam.
Hej.
Men han har mig.
-Allt väl? -Ja.
Jag behövde skjuts till banken, så James erbjöd sig.
Solen lyste på oss den dagen.
Och Roy hängde med.
Han var målare, men utan jobb.
Läget?
Och James Lightwood skrek åt Roy om hans kusin Joe,
-för Joe sa jämt... -Jag ska, så lägg ner.
Roy. Har du sagt åt honom? Du måste säga åt din kusin
-att inte ta värvning. -Varför måste jag det?
-Han ska bli marinkårssoldat. -Ta inte värvning.
Ge mig... Ge mig ett enda bra skäl.
Jag vill inte hålla på så här hela livet.
Varför vill du ta värvning?
Jag vill inte hålla på så här hela livet.
Varför är du nöjd med att bara köra omkring?
Varför är du nöjd med det?
Han vill göra sin grej. Låt honom göra sin grej. Fan.
Det är din plikt, av kärlek till din kusin
som vi alla älskar så.
Och nu säger du: "Jag vill skicka honom i döden"?
Vad håller du på med?
-Hur tänker du? -Jag tog värvning. Det är klart.
Jag förstod bara hälften av vad James sa.
Men jag såg att han verkade hjälplös
och viftade med armarna,
och att ingen troligen skulle lyssna på honom så länge han levde.
Det här är ingen sunkig bil.
Jo. Den är rena rishögen.
Jag behöver bara en mugg vatten för att kyla ner motorn.
Ge mig en mugg vatten.
Jag hade problem med banken.
De hade gjort fel, och jag var där för att reda ut det.
Ni skickade mig papper om kontoöverdrag, men det stämmer inte.
Jag har redan betalat det där.
Här.
Det här är ett nytt överdrag.
Omöjligt. Jag har inte gjort nåt uttag sen sista insättningen.
Den insättningen betydde tio dollar kredit på kontot.
Men avgiften för ditt förra kontoöverdrag
innebar ett nytt minus.
Men hur kan ni kräva mig på en ny överdragsavgift
när jag redan har betalat?
-Insättningen kom inte in i tid. -Nej, men jag betalade här, kontant.
-Den hann inte in, sir. -Jag betalade för fan kontant. Här.
Den kom inte in i tid.
Nästa.
Tråkigt med bilen.
Den var en rishög.
Fick du tillbaka pengarna?
Nej.
Medan vi gick hem till James ställe skickade Roy runt Trainwreck.
Efter några bloss kände vi oss som vinnare igen.
Nästa dag var en frisk höstdag då man kände lukten av våta löv.
Jag gick till Shaker Square för att träffa några jag kände.
De ville ha lite av min Xanax, som jag tar för...
...mina panikattacker.
-Varsågoda, killar. -Ät.
-Vad ska ni göra sen? -Vi ska gå till ett party
-hos en tjej, Maggie. -Coolt. Får jag hänga med?
Visst. Vill du ha lite...
De erbjöd mig ecstacy i utbyte.
Ja, för fan, jag vill gärna ha ecstacy.
Är det du?
-Hej. -Hej.
-Vad är... -Känner du Maggie?
-Va? -Känner du Maggie?
Ja, på sätt och vis.
Världen är bra liten.
Jösses.
-Vadå? -Dina pupiller är skitstora.
Ja, jag tog nyss lite ecstacy.
Hur är det?
Det är faktiskt riktigt bra.
Jag skulle gärna dela med mig, men...
...det är slut.
Det är okej. Jag blev erbjuden förut men sa nej.
En konstig kille erbjöd mig. Han sa att jag skulle stoppa upp det i ändan.
Vad fan?
-Säkert? -Ja.
-Vem fan är han? -Jag vet inte.
Jag vet inte. Han är inte kvar.
Det är respektlöst.
Tja, det är så en del killar snackar.
Jag är glad att du är här.
Varför då?
För att jag gillar dig. Mycket.
-Lägg av. -Jag menar allvar.
Och...
Och vilken cool jacka du har.
Och... Vadå?
-Jag tänkte på en sak. -Vadå?
Att du är opålitlig.
Ska vi ta en promenad?
Dina läppar smakar underbart.
Och Madison Kowalski, då?
Hon är kallblodig.
Jag tror att jag avgudar dig.
Gör vad du vill.
Ibland känner jag att jag redan har sett allt som ska hända...
...och det är en mardröm.
Vad är det?
Ingenting. Jag bara...
Förlåt mig.
Du behöver aldrig be om ursäkt för dina känslor.
Varför är du så snäll mot mig?
Jag tycker om svaga killar.
Så finner man den som kommer att krossa ens hjärta.
Kan man se tillbaka på stunden man mötte den man älskar mest,
och minnas precis hur det var?
Inte var man var eller vad hon hade på sig,
men snarare vad man såg i henne som fick en att säga:
"Ja, det var det här jag kom hit för."
Han pratade i telefon med henne, och jag tjuvlyssnade.
Och varför tjuvlyssnade du?
-Vad dum du är. -Förlåt. Jag menar,
det måste ha känts hemskt för dig.
Jag konfronterade honom nästa dag, och han försökte muta mig.
Han lovade skicka mig på volleybolläger om jag inte sa nåt.
Jävlar.
-Jag ville gärna åka på lägret. -Jaha? Så vad gjorde du?
Jag åkte på lägret.
Sen berättade jag för mamma.
Din pappa verkar vara en skit.
Ibland tror jag inte att kärlek finns.
Det är bara feromoner som lurar människor.
Jag älskar dig.
Tack.
Jag sticker för gott efter höstterminen.
-Jag vill verkligen gå i skola i Kanada. -Va?
Sen när vill du det?
Sen nu.
Det finns en jättebra skola i Montreal.
I Montreal?
Ja. Kanadas motsvarighet till Paris.
Det vet jag väl, för fan. Säg att du skämtar.
-Det är inte lustigt. -Varför skulle jag skämta?
Så du gör slut med mig? Bara sådär?
Vi kan ju knappast vara ihop när vi bor i olika länder, så...
Emily, vad i helvete?
Försök bete dig moget.
Snälla Emily.
Vi kan väl prata om det här? Emily!
Fan!
UTNYTTJA DIN POTENTIAL ARMÉNS REKRYTERINGSKONTOR
Så varför vill en skämtare som du ta värvning i USA:s armé?
Hans ansikte var helt uttryckslöst,
och han använde ordet "skämtare" hela tiden.
-Vad håller du på med? -Jävla skämtare.
Jag har ju sett på nyheterna
att våra killar dör där borta.
Du vet?
Killar från Cleveland i min ålder som bara försöker göra gott,
och här går jag och känner självömkan för att min tjej gjorde slut.
Det var som fan.
Hon krossade ditt hjärta.
Du vill göra nåt positivt av alltihop.
Få mening med ditt liv, va?
Ja. Mening med livet.
Ja jäklar! Jag vet hur du ska få mening med livet.
Jag gillar honom.
Jag var ett lätt byte.
Jag hade svalt betet, och nästa dag svor jag soldateden.
Mot alla fiender.
-Utom och inom landet. -Utom och inom landet.
Hur kan du låta honom gå ut i krig?
-Vad ska jag göra, då? -Avråd honom.
Jag har redan försökt. Jag pratar med honom varenda dag.
Du pratar med honom.
Men du har inte avrått honom. Han lyssnar på dig.
James, din jävel. Jag hör vad du säger.
-Jag har träffat din bror. -Jag ska till Irak.
-Har du träffat min bror? -Alla blir inte som han.
...prata med honom i två sekunder? Han är körd.
Kan du flytta...
Flytta på dig!
Nej, för jag försöker hjälpa dig!
Vi har redan pratat! Jag åker nästa vecka!
-Vad ska jag säga? -Vad i helvete?
-Du fattar inte... -James! Hör på!
-Va? -Han vill inte hålla på så
resten av livet.
Sen när bryr du dig?
Du har hållit käft, och nu är du på hans sida?
Kan nån svara i telefon, för fan?
Den har ringt i typ 20 minuter.
-Hör på... -...ur vägen, för fan.
-Hallå? -Hej. Det är jag.
-Är du där? -Ja, jag är här.
Håll snattran, för fan, James.
Förlåt. Hur mår du?
Jag ska snart åka.
Till Montreal.
Kan vi säga adjö?
Jag har jobb idag.
-Ingen fara. -Vänta. Jag vill verkligen säga adjö.
Kom förbi mitt jobb.
Efter Fatook's, fixade Roy jobb åt mig på en annan restaurang.
Ägaren hade fest den dagen, och jag fick servera drinkar.
Jag sa åt Roy och Joe att komma förbi och få gratis drinkar.
Självklart bad jag Emily att komma.
Men hon var försenad.
-Allt väl? -Ja, kompis, du ser bra ut.
-Läget? Har hon kommit än? -Nej, inte än.
Lugn. Rada upp drinkarna.
Jag åker till Parris Island på söndag.
-Parris Island, det är marinkåren, va? -Ja.
Bra sätt att komma till himlen.
Har du sett till Emily?
Du, andas.
Slappna av. Varför flippar du ut?
Vad i helvete? Vad är det där för kille?
Jag har vanligen inget problem med det...
-Ja. -...men om det gör en bättre...
-Hej. -Hej.
Det här är Benji. Han är från Ghana. Han läser på Case.
Hej, Benji.
Jag gav Benji ett manligt handslag, som en riktig karl,
så att han skulle sluta kladda på henne.
Du, jag vet en bättre restaurang dit vi kan gå, Mi Aldea.
Maten är jättegod där. Vi borde gå dit.
-Får jag prata med dig lite? -Nej.
-Varför inte? -För du bär dig åt...
-Är allt väl? -Benji, vänta lite, va?
Ingen tycker att maten är bra på Mi Aldea.
Han vill supa dig under bordet.
Jag kom för att säga adjö. Vad är det med dig?
Ska jag slå honom på kuken?
Nej, Joe.
Du kommer hit för att säga adjö, med honom.
Jag är inte med honom.
-Är det rätt, tycker du? -Ja.
-Låt mig slå honom på kuken. -Joe, gå och sätt dig, för fan.
Jag måste jobba. Bäst att du går.
Jag vill att du går.
Okej.
Hej, läget?
Men för fan.
-Du måste gaska upp dig. -Okej.
Vad fan? Du kan få tio tjejer här ikväll. Det är bara att välja.
-Okej? -Ja, sir.
Gör mig en tjänst, va? Jag är trött. Jag går hem.
Ta hand om en kompis till mig. Han heter Tommy.
Han där borta. Fin kille. Blev nyss frigiven från fängelset.
Tommy var full som fan.
Det var mitt jobb att se till att han inte spydde där.
Han sa hela tiden att alla snackade skit och var...
Bluffar allihop. Alla de här jävla maffiatyperna.
De spelar tuffa,
men de har inte stake nog att sätta en pistol mot nåns huvud.
Sätta en pistol mot nåns huvud och skjuta skallen av honom.
Han upprepade hela tiden
att de inte hade stake nog att sätta en pistol mot nåns huvud...
...och skjuta skallen av honom.
Sen frågade han vad jag jobbade med.
Så, vad jobbar du med, grabben?
Jag har just tagit värvning.
Har du tagit värvning?
Armén ger blanka fan i dig.
Hur tänker du?
Jag bara...
Jag kom inte på nåt bättre att göra.
Men...
...har du stake nog att sätta en pistol mot nåns huvud och skjuta honom?
Du klarar dig nog.
Okej, jag måste gå, Tommy.
-Varför? Vart då? -Gå och lägga mig. Det är sent.
Va, behöver du skjuts? Jag skjutsar dig.
-Är du i skick att köra? -Ja, för fan, kompis.
Tommy körde upp på trottoaren för säkerhets skull.
Tack.
-Du, kör försiktigt hem. -Jadå.
Jag såg honom aldrig mer.
Är det okej att jag är här?
Ja, jag...
Jag tänkte ta med de här till dig sen.
Jag hade tänkt mig en farvältårta,
men hade bara muffins färdiga.
Det skulle ha varit 12, men jag gav en åt en kille, Tommy,
för han behövde ha nåt i sig.
Varför gråter du?
Du.
Jag hade aldrig sett Emily gråta förut.
Du.
Förlåt för det där förut.
Jag sa att jag visste att hon inte menade nåt med att ta med Benji,
och att hon var rar
som trodde på etnisk mångfald och utvecklingsländer.
Sluta.
Det var mitt fel. Förlåt mig.
Nej. Du behöver aldrig be om förlåtelse, raring.
Du behöver aldrig be om förlåtelse. Det är okej.
Du, det är okej.
Förlåt mig, raring.
Det är okej.
-Vill du ha en muffins? -Ja.
Ja.
Säkert?
Muffins?
Det tog ett tag innan hon slutade gråta.
Sen skrattade vi.
Sen skojade vi lite...
...och det var perfekt.
Jag ska inte åka till Montreal.
Jag har tagit värvning.
Va?
Varför gjorde du det?
För att jag var sorgsen.
Så då tog du värvning?
Ja.
Det kanske blir bra.
Jag åker bort och du kan studera i Montreal.
-Jag vill inte studera i Montreal. -Du älskar ju Montreal.
Nej. Enda skälet att åka dit var att komma bort från dig.
För jag älskar dig.
Hör på.
Jag vet att skolan är viktig för dig.
Du vill ta examen, eller hur?
Ja.
Okej, så...
...medan du gör det...
...gör jag det här.
Det är bara några år.
Några år av en hel livstid tillsammans.
Och det menar jag. Jag menar det verkligen.
Du är den rätta för mig.
Jag känner likadant.
Vi kanske borde gifta oss.
Så vi gick till rådhuset...
...och gifte oss.
Sen gick vi ut och firade.
Det var som om vi var de två finaste sakerna i hela världen...
...utan konkurrens.
Men tiden rann iväg.
DEL TVÅ
Och jag måste gå grundutbildningen.
GMU
Först var det militär frisyr.
Välkomna till armén.
De kommande tio veckorna vill jag inte höra annat från er än
"Ja, drillsergeant", och "Nej, drillsergeant".
Är det uppfattat?
Ja, drillsergeant!
Det gäller även er som får håret klippt.
Ni har inga särskilda privilegier. Är det uppfattat?
Ja, drillsergeant!
Högre ska det vara.
Förnamn Drill, efternamn Sergeant.
Är det uppfattat?
Ja, drillsergeant!
Vad gör du? Är du fortfarande söt, tror du?
-Nej, drillsergeant! -Är du fortfarande söt?
Nej, drillsergeant!
Så kliv ur min stol, för fan!
Försvinn. Hej då.
Sen fick vi typ hundra jävla sprutor.
-Nästa. -Och jag fick veta att jag faktiskt är...
Färgblind.
Det förklarar mycket.
Kan jag ändå bli sjukvårdare?
Du vet väl vilken färg blod har?
Nästa.
Vi är er mamma och pappa.
Här får ni aldrig göra som ni vill, när ni vill.
Det var mycket stående på led,
och benen värkte, för vi var ovana vid det.
Är det uppfattat?
Ja, drillsergeant!
Är det uppfattat?
Ja, drillsergeant!
-Vad fan är det här? -Vad gör du med armarna?
Ner med armarna, för fan! Du ingår i USA:s...
Kängsnörena ska vara inuti kängorna,
och kängorna ska vidröra varandra. Verkställ.
Kom igen. Av med dem. Nu!
-Fem, fyra... -Vad fan är det med dig?
-...tre, två... -Snabbare!
-Ni har gjort det hundra gånger! -...ett.
Verkställ.
Sätt fart, för fan!
-Tio, nio... -Skärp till er.
...åtta, sju...
Vi fick klä av oss i bara kallingarna och gå som ankor runt i lokalen.
Lokalen luktade otvättade ballar. Och fotsvett.
Klart.
Nästa.
Där fanns en man vars jobb det var att kolla allas rövhål.
Ner med brallorna.
Jag gillar verkligen uniformsrocken.
Jag ska ta ut min tjej i den när jag kommer hem.
Jaså?
Tänk dig alla epåletter och medaljer.
Så du kommer att få medalj, tror du?
Det där är Jimenez.
Jag tror inte, jag vet.
Vi blev vänner därför att vi båda ville bli sjukvårdare.
Han tog värvning för att han gjorde sin tjej gravid.
Du, jag älskar dig. Mycket, okej?
Och jag vill ha barnet.
Jag ska skaffa jobb. Och ta hand om er båda två.
Hur?
Vi löser det, okej?
Titta på dig, din jävla svaga slapptask.
Du är ingenting!
-Det var mycket skrikande. -Sex...
Sätt fart, din nolla. Spring!
Vill du dö, din fittläpp?
Du har hajis ända upp i röven.
De kallade oss sånt som...
Kuk med öron! Upp med dig, kuk med öron!
-Våra händer hette... -Använd era runkhandtag, för fan!
-Våra munnar hette... -Kukhölster!
Knip igen kukhölstret, för fan.
Drillsergeanterna låtsades vara arga hela tiden.
Vad i helvete?
Håll dig undan nästa gång,
annars kanske jag flippar ut och bryter nacken på dig.
PTSD kallas det visst.
Vad fan glor ni på? Ögonen framåt!
En gång slog drillsergeant Cole till mig på penisen utan anledning.
Giv akt!
Drillsergeant Deco tog till och med stryptag på en kille.
Drillsergeant Deco.
Jävla haji.
Drillsergeant, det där är Levine.
Men det var inte på grund av PTSD.
Deco hade inte varit i strid. Han bara var sån.
En del drillsergeanter hade faktiskt varit i Irak,
men även de snackade en massa.
I Irak finns det granatbarn
som försöker smyga sig på amerikanska soldater
för att spränga dem i bitar!
Jag var tvungen att köra över granatbarn med lastbilen!
Det är därför jag är störd i huvudet!
Sätt fart! Håll position klockan tre... Ni måste...
Men för fan, vakna, grabben! Vakna!
-Pang, pang! -Klockan nio.
Pang, pang!
-Haji till vänster! -Pang, pang!
Haji till höger. Hajis i träden! Se upp!
En haji till åt vänster.
-Haji till höger! -Haji till vänster!
Hajis till vänster!
-Haji till vänster! -Haji till höger!
Jag började få en märklig känsla av att det var på låtsas.
Pang, pang.
Att vi bara låtsades vara soldater.
Drillsergeanter som bara låtsades vara drillsergeanter.
Jabberwocky, jabberwocky...
Röra, röra...
Och armén bara låtsade vara en armé.
För var vi än må vara Vart vi än må fara
Är armén densamma ändå
Enda sättet att slippa fullgöra grundträningen
var att försöka begå självmord.
En kille försökte hänga sig från en vattenledning på toan.
Jävlar! Men för fan!
Hjälp! Drillsergeant!
Han dog inte, men fullgjorde inte grundträningen heller.
Kan du höra mig?
Ja. Hej.
Är allt bra?
Jag smög ut ur logementet.
Ja, men är allt bra?
Nu mår jag bra.
Ner med huvudena. Och ändorna.
När de äntligen lärde oss att bli sjukvårdare
fick vi öva med dockor i naturlig storlek.
Låt honom inte förblöda. Tryck.
-Hans liv är i dina händer. -Lungsår!
-Kom igen! Tick, tack. -Rör inte bandaget.
Använd plastomslaget till bandaget.
Tryck där.
Försegla alla tre sidor tätt. Lufttätt.
-Sätt fart nu. -Kolla utgångssår i ryggen.
En del dockor var bara bål och huvud.
En del hade benpipor av gummi som stack ut ur benen.
En del kunde spruta fejkblod.
Det fanns även bebisdockor med änglaansikten.
Traumatisk amputation.
Verkställ! Hjärt-lungräddning!
Ett och två och tre och fyra och fem.
-Andas. -Verkställ.
Jimenez och jag räddade livet på 47 dockor.
Så vi blev godkända.
Krigssjukvårdare.
Ni fick order att skapa en kompaniramsa.
Ni hade en vecka på er.
Det är vad som kallas en tidsgräns!
Ni har inte klarat er tidsgräns.
Alltså,
eftersom ni inte har lyckats skapa en kompaniramsa,
har jag tagit vad som kallas initiativet...
...och skapat en som ni måste lära er.
Det här är vad han hade skapat.
Krigssjukvårdare i striden
Vi kör max hela tiden
Vi kör hårt och räddar flest
C-kompaniet är bäst
Främst i ledet ska vi stå
Krigssjukvårdare, kämpa på
Ge rum!
Krigssjukvårdare fram!
Ho hum!
Krigssjukvårdare fram!
Ge rum!
Från den dagen, närhelst kompaniet hade uppställning,
vilket hände minst en miljon gånger om dagen,
måste kompaniramsan reciteras i sin helhet.
-Krigssjukvårdare fram! -Inga undantag.
Ni är mjukisar, som tuttar.
Ge rum!
Och inte nog med det, efter ett tag
förväntades det att banerföraren, som var jag,
skulle utföra robotrörelserna till refrängen.
Krigssjukvårdare fram!
Ge rum!
Krigssjukvårdare fram!
Så ta för fan aldrig värvning.
DEL TRE CHERRY
Man var klarvaken när man kom ut i fält,
utanför basen första gången.
Man väntade sig att bli beskjuten när som helst.
Även om man var där man inte kunde se nån på flera kilometer,
var man övertygad om att det fanns en haji där ute,
som hade väntat hela dagen på att få skjuta en.
Lystring. Lystring. Fiendekontakt.
Nuvarande position, Victor-Sierra 453, 132.
Närmare rapport kommer.
Anropar. Raven Base. Quebec-Romeo-Foxtrot här.
Vi är sju minuter bort, på väg till truppen ifråga. Kom in.
Nummer ett, öka farten.
-Trupper i fiendekontakt. -Okej. Vi sätter fart.
Kontakt. Minst 17, 20 personer.
Aktivitet, koordinerad attack.
Begär omedelbar förstärkning.
Vi är under kraftig beskjutning, nära...
Kontakt höger! Fort! Ta er ut!
Raven Base! För fan. Raven Base!
Sergeant!
-Några skadade! -Två skadade där borta!
Ta dem hit. Jag hämtar förstärkning.
-Okej. Lycka till. -Sätt fart!
Arnold, bakom mig.
Ta med era grejer. Sätt fart!
Fan!
Hallå! Titta på mig! Andas.
Följ mig.
Kom igen.
Skydd!
Täckeld höger. Kör!
Sätt fart!
Sjukvårdare hit!
Skydd!
Hallå! Få tryck på såret.
Släpp mig. Uppför kullen. Uppför kullen!
Stanna här!
Kommer in! Vad behöver ni?
Vi har minst två sårade där framme! Få bort dem härifrån!
-Okej. Sätt fart! -Kom igen!
Okej.
Sjukvårdare!
-Här borta. Få in tarmarna! -Herrejävlar!
-Gör det. -Stoppa in tarmarna, sa jag!
Mer!
-Allihop. -Lyft honom.
-Lyft! -Redo?
-Tre, två, ett! -Här är den.
Helikopter anländer! Lyft upp båren!
-Lyft! -Kom igen!
I dammet kunde jag se mannens ansikte.
Ögonen var vilda och sörjande, reptilhjärnan hade tagit över.
Hallå! Se på mig! Hallå!
Jag fångade hans blick och sa...
Jag har dig!
Jag sa det högt, för att höras över helikoptern.
Sen kände jag mig dum, för det var fånigt att säga så.
Okej, iväg!
Redo! Lyft!
-Lyft! -Sätt fart!
Undan!
Ja.
Fan.
Det jävla blodet går inte bort från vigselringen.
I början verkade infanteristerna vara tre meter långa och oövervinnliga.
De var otåliga att få börja döda.
De var så otåliga att få döda
och alla trodde starkt på vår överlägsenhet i strid.
Och en massa påklistrad kamratskap.
Lediga!
Vad ända in i helvete?
Han bara sprang. Fort. Och sen...
Du, vad har hänt?
En killes inälvor hängde utanför.
Vi måste stoppa in dem igen.
Under beskjutning.
-Vi måste springa till helikoptern. -Du.
Jag hörde över radion att killarna ni skickade iväg är döda.
Fan.
Sergeant, är det sant att killarna vi skickade med helikoptern är döda?
Vem har sagt det?
-Arnold hade hört det över radion. -Arnold är en jävla idiot.
-Jag tyckte att de sa det, sergeant. -Håll käften, Arnold.
Det där är sergeant Greene.
Det sägs att han redan har dödat 15 hajis.
Han var en hård fan.
Så de är inte döda?
Sluta oroa dig så mycket.
Du förlorade oskulden idag.
Vi förlorade för fan åtta man idag.
Av 800.
Och vi ska vara här i ett helt jävla år.
Ett helt jävla år av dagar. Räkna själv.
Vi är rökta.
Vad trodde ni att ni kom hit för att göra?
Fan, Lessing. Vilken olyckskorp du är.
Sanningen svider.
Och han hade rätt.
Där borta var döden ständigt närvarande.
De kallade faktiskt området där vi var stationerade "Dödens triangel".
Och som idioter patrullerade vi varenda kvadratmeter av det.
Oftast kände vi oss bara som förbättrade fågelskrämmor.
Där för att verka upptagna, dyra som fan och dumma som idioter.
Titta på hon i klänningen. Hon liknar Pebbles i Familjen Flinta.
Ja. Hon är rätt söt.
Det där är sergeant North. Han var från Idaho.
-Han var även en mördare. -Sluta.
Du vet att du vill ha det, bitch. Fan! Sluta röra dig.
-Mister. -Vill ni ha det här? Det här?
Vill ni ha det här?
Ur vägen. Pebbles, kom hit. Kom hit, Pebbles.
Vill ni ha det här? Vill ni ha?
Nu åker vi.
På juldagen kom Denver Mustangs cheerleaders.
De viftade och dansade med vita tänder.
Alltihop kändes för jävla hemskt.
Vackra kvinnor med hud som dyr kräm.
De skulle ju inte ligga med en. Det var hela grejen.
Vi förväntades vilja ligga med dem,
och de förväntades att inte göra det.
Du vet att du vill ha det, bitch!
Alla tittar på mig och säger: "Hajis."
Hajis!
Men det var okej för mig. Jag tittade inte ens på porr.
USA! USA!
Jag runkade i baja-majan.
Jag tänkte inte ens på andra flickor.
Knulla mig.
Jag skäms inte över det. Jag försökte bara sköta mig.
Jag saknar dig så jävla mycket, raring.
Jag saknar dig också.
Jag har riktigt goda nyheter.
Jaså? Vadå?
Dina föräldrar tänker hjälpa oss att få huslån.
-Är du där? -Ja, jag är här. Jag bara...
-Jag är glad, bara. -Min tur.
-Men för fan, jag pratar i telefon. -Skynda på.
Jag talar i telefon, för fan.
Jag tänker på dig var jag går, raring.
-Dra åt helvete. -Dra åt helvete.
-Jag talar i telefon. -Skynda på då, för fan!
-Vad är det? -Inget, raring. Jag bara...
-Jag längtar efter att vara hos dig. -Lägg på, menige.
Fan.
Lägg på, menige!
Jag måste sluta, raring.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Varsågod, sergeant.
Lugna ner dig, kamelcowboy. Tillbaka!
Kan du fråga honom vad som hände?
Det hände när han var bunden med kattstrypare för några dagar sen.
Gode Gud.
Du, titta på hans hand.
Fan.
Ursäkta mig, sergeant.
Ja.
Vill du titta på den här killens hand?
Det är cellulit.
Vi har slut på antibiotika.
Och?
Så vad kan jag göra för honom?
Säg åt honom att äta skit och dö.
Okej, säg åt honom att gå till ett sjukhus,
träffa en läkare och få antibiotika, för vi har ingen medicin här.
Ingen orsak.
-Tack. -Få honom till sjukhus.
-De tar inte emot oss. -Ni måste försöka.
Gör ert bästa.
Ja, sir!
Okej, nästa.
-Snälla. -Inte de där små jävlarna igen.
Hej, Pebbles, kom hit.
-Vänta. -Nej, hon är okej.
Kom hit.
Vad fan gör du?
Det här får du.
Det här är åt dig. Varsågod.
Hallå!
Fan! De slog henne!
Titta där.
Det räddade hela dagen för henne.
Fan.
Gissa vad jag skulle vilja ha just nu?
Tacos?
Dra åt helvete, bitch.
Ja, en jävla taco. Det skulle jag vilja ha.
Vad vill du ha i din taco?
Lite carne asada, lite guacamole, lite lök.
Vadå? Ja. Dra åt helvete.
Min tjej är min enda.
-Allvarligt? -Ja.
-Den enda? -Den enda.
-Men Bautista också, va? -Dra åt helvete.
Vad tror du att de gör just nu?
Hon är nog med sin nya kille.
Jag måste väl döda honom.
Nån stor jävel.
Han har varit borta i ett år,
och hans fru har ett barn på en månad
som hon påstår är hans.
Jag vantrivs som fan här.
Jag vill bara åka hem.
Raven Base, Raven Base.
Echo-5-November här, kom.
Echo-5-November, Raven Base här.
Vi ska bort från fronten.
Uppfattat, kom.
Ledaren från tvåan.
Ledaren här.
Vi tar åt höger, bort från fronten.
Uppfattat.
Ursäkta, sergeant North?
Vad är det, rövhål?
Vi borde nog inte köra här.
Vi borde hålla oss på vägen.
Jaså, det tycker du, din jävla degraderingsaspirant?
Den vägen går rakt igenom en "fan också"-zon.
Ska jag utsätta mannarna för fara
bara för att du inte vill spara två jävla minuter?
När jag åkte ut med 1:a plutonen körde vi fast med fyra fordon
när vi försökte ta oss fram här.
Det ser helt okej ut.
Det är inte okej. Det är gyttjan under...
Det räcker!
Stäng igen brödhålet.
Full fart, Cheetah.
Sluta gasa, menige.
Sluta gasa.
Sluta gasa, för fan! Helvete!
Vad var det jag sa, för fan?
Cheetah!
Masa dig hit och få upp den här skrothögen ur gyttjan!
Det vill jag inte tillråda, sergeant.
Precis så gjorde vi.
Det försvårar bara för bärgningsplutonen sen.
Håll käften och bevaka din sektor.
Det behövs en Bradley och en bogservajer.
Håll käften.
Uppfattat.
Åt helvete med det här.
-Fan. -Det är hett som fan här ute.
-Jag är så törstig... -B!
Skaffa hit en Bradley, för fan.
Vi kommer att bli kvar här i...
Räddningsplutonen kan inte komma hit på flera timmar, säger North.
Han vill att jag, Yuri, Lessing och Jimenez åker tillbaka
-efter en Bradley med bogservajer. -Oväntat.
Du sköter radion, viktigpetter.
-Nej, be honom dra åt helvete. -Verkligen?
Ja. Be honom dra åt helvete.
-Bautista! -Kommer nu, sergeant.
Kom igen, killar! Sätt fart! Vi åker!
-Är du Norths lakej, eller? -Nej.
Men jag vill inte sitta här och vänta på att bli beskjuten.
Cheetah älskar visst Amerika.
Det gör jag.
Så nu lämnar vi den här jävla sandhålan och åker hem. Kom igen!
Du, låt inte North ta kål på dig.
Han menar nog, låt inte North ta dig.
Jaså, har han stor kuk?
Jävla idiot.
Fan!
Ta skydd!
Helvete!
Spring inte dit, för fan!
Helvete. Nej.
Nej. Nej.
Man känner redan igen lukten.
Den är inprogrammerad i ens blod.
Röken tar sig in i ens porer och körtlar.
Munnen är full av den...
...så att det nästan känns som om man äter skiten.
Ingen mer kontakt?
Ingen kontakt. Vi såg ingenting.
Jag hämtar en Bradley.
Jag hämtar kropparna.
Ta hit liksäckarna.
Menige.
Det var Lessing.
Vår chaufför var Yuri.
Vår artillerist var Bautista.
Och det...
Och det där är... menige Jimenez där bak.
Vi tar ut kropparna.
Fan. Stanna, kapten. Mina handskar smälter. Kapten...
Det är okej. Haka i med armarna istället.
Ja, sir.
Det går.
-Går det? -Ja.
Okej.
Släpp.
Mister! Matportion!
Matportion, mister!
Mister. Matportion!
Mister. Matportion. Mister.
Plötsligt fanns det inget intressant med det mer.
Ingenting.
Får du se hemska saker?
Ja, lite grann.
Blir folk dödade?
För jag ser på nyheterna att folk blir dödade.
-Hallå? -Ja, raring, jag är här.
Du kommer att klara dig, hör du det?
Jag vet att du kommer att klara dig.
Prata om dig själv ett tag.
Hur är det med dig?
Jag har fått jobb som servitris på The Academy,
nära det grannskap där jag vill att vi ska bo.
Du gillar gatorna borta vid Larchmere, visst?
Raring.
Jag är här. Jag bara...
Säkert att du mår okej?
Jag saknar dig, bara.
Samma här.
Jag älskar dig.
Fan!
Upp med dig! Fan!
Okej! Det går bra!
VÄLKOMNA HEM SOLDATER!
DEL FYRA HEMMA
Efter att menige Jimenez dödats i strid
tog den här soldaten hand om hans pluton också,
och betjänade totalt tre plutoner under fler stridsuppdrag...
-Jag vill bara komma härifrån. -...än nån annan sjukvårdare i bataljonen.
Jag har inte gjort nåt som motiverar att springa in i en gymnastiksal.
Det är en heder för mig att överlämna Medal of Valor till dig.
Min enda bedrift var att hålla mig vid liv.
Och det kan jag inte ta åt mig äran för.
-Gratulerar, specialist. -Tack, sergeant.
Emily körde mig tillbaka hem till Ohio, och jag fick se vårt nya hus.
Jag började gå kvällskurser på en skola där Emily jobbade,
och fick ett jobb som gav åtta dollar i timmen.
Roys kusin Joe fixade det åt mig.
Kaffet är rena rävgiftet.
Bortskämda skitar.
Inga andra än Joe och jag hade nånsin haft nåt att göra
med krig eller mord eller sånt.
Världen betydde nåt annat för dem än för oss.
Efter återkomsten hade Joe problem ett tag.
Jag frågade ju bara om du måste dricka mer,
med tanke på att du redan är aprak.
-Och jag sa ja. -Och jag sa nej!
-Jösses! -Fan!
Stanna bilen.
Han var inte den ende med problem.
Jag kunde inte sova. Och när jag sov drömde jag om våld.
Du.
Hur mår du?
-Hej. -Vad har hänt?
Jag sket blod, jag fes blod, och jag led av sömnbrist.
I princip var jag en sorglig, galen skit på grund av alla fasor jag sett.
Skynda dig. Vi blir sena.
Okej, raring. Kommer.
Du, tack för att du kom på det här.
Varför är vi de enda som är uppklädda?
Det spelar ingen roll.
Jag märkte det inte.
Alla de här medelålders människorna med pengar, för fan.
Och de bryr sig inte ens om att bära kavaj på teatern.
-Sluta. -Ja, jag pratar med dig.
-Vad är ditt problem? -Vad är ditt?
Mitt problem är att du inte ens hade anständigheten
att ta av dig din jävla golfjacka innan du kom hit!
-Var tyst, snälla. -Okej, tuffing.
-Dra åt helvete... -Jag vill gå nu.
Nej, vi ska inte gå nånstans.
Jag vill verkligen gå.
Det är okej. Här finns inget att glo på.
Killen är ett rövhål, bara.
Jag ska fanimej ta golfjackan och stoppa upp den i ändan på dig.
Jävla fegis.
Jag vill gå.
Jag råkade slå till badrumsspegeln när jag tvättade händerna.
-Kom, vi måste gå. -Gode Gud.
Vi måste gå genast. Kom.
När jag kom hem tog jag några Xanax till.
Det råkade vara den kvällen som James Lightfoot
tänkte titta in och säga välkommen hem,
men han blev gripen för olaga intrång.
Hej, kompis.
Hallå.
Hallå, vakna.
Men vad i helvete? Vem är du?
Fan, fan!
Förlåt...
För det var inte mitt hus.
Den dumfan bröt sig in i fel hus.
Efter att jag åkt till Irak skadade James knäet
när han jobbade för Vägverket,
och började missbruka OxyContin.
-Det var ett misstag. -Kom här.
-Förlåt mig. -Kom här.
Din jävla gris! Dra åt helvete!
När jag hade betalat borgen, började han hänga hos oss mycket.
Mår du bra?
Nej. Jag mår inte bra.
Hjälp mig.
Fan.
Andas in djupt.
Andas djupt. Såja.
Några veckor senare bad James mig om skjuts till banken.
James bad mig föra hans talan inför bankkassören,
för han tyckte att jag hade talets gåva.
Helvete.
Jag ställer ut mina lönecheckar på dig.
Sen ger du mig kontanterna, okej?
Jag får inte ha ett bankkonto,
för jag har för många betalningsanmärkningar.
Min kreditvärdighet är åt helvete.
Kom nu.
Jag kan inte lösa in checkarna.
Det blev ingen succé, direkt.
Kassören tyckte jag var ett arsel för jag var hög på OxyContin,
och jag dolde inte precis att jag tyckte att han var en stor skit.
Vad du vad?
Du är en stor skit, och jag vill prata med din chef.
Jag är chef här.
-Du är i alla fall en stor skit. -Okej.
-Sir. -Jag är fanimej krigsveteran.
Och du behandlar mig tamejfan som en icke önskvärd.
Jag vet inte vad jag ska göra åt det här,
men så här ska man tamejfan inte behandla folk, din jävel.
Ha en bra dag.
-Tack ska ni ha. -Tack.
Tack för hjälpen.
Ja, för fan. Fick du pengarna?
Nej, det fick jag inte.
Du, det var olyckligt att det blev så här.
Förlåt, kompis.
Tack i alla fall.
Okej.
Kan jag få några fler piller?
Allt hade förändrats. Och samtidigt hade inget förändrats.
Problemet var att jag älskade Oxy.
Det fick mig att må bra och inte ta skit från nån.
Var tusan har du varit?
Nej.
Var har du varit?
Du skulle ha varit hemma för tre timmar sen.
Vad fan har du stoppat i dig?
Vad fan har du tagit?
Jag ska tala om vad jag inte har tagit.
Nån skit från dig.
Jag tar inte skit från dig.
Jag lovade Emily att hitta ett bättre sätt
att hantera mitt krigstrauma än stoppa i mig piller.
DR VEMSOMHELST
Har du haft självmordstankar?
Ibland, ja.
Jag känner att om jag hade dött i Irak...
...hade hon haft det bättre, du vet?
Hon hade varit ledsen ett tag, men...
...hennes liv hade blivit bättre till slut.
När kom du tillbaka?
För åtta månader sen.
Har du blivit utvärderad för PTSD tidigare?
Är det inte det vi gör just nu?
Jag menar, jag har försökt.
Ni har skickat runt min personakt.
Nån slutade och nån annan försökte sätta sig in i mitt fall.
Jag vet inte.
Tar du några mediciner?
Xanax.
För min ångest. Men de funkar inte längre.
Hur är din smärtnivå?
Mentalt eller fysiskt?
Både ock.
-Nio av tio. -Jaha.
Har du hört talas om OxyContin?
Det är klart att Emily var förbannad,
och att hon hade fått nog.
Okej.
Jag tar de här nu.
För jag skulle älska...
Jag skulle gärna vilja ha en paus...
...från allt det här!
Dra åt helvete!
Jag borde aldrig ha sagt att jag tänkte åka.
Till Montreal.
Minns du när du hade det där vita bandet runt halsen?
Det var min grej.
Ja, jag gillade det.
Men vi lär aldrig bli lika lyckliga igen.
Nej.
Men det begär jag inte.
Nä.
Samma här.
Det var så vi blev missbrukare.
DEL FEM
LEVA HÖG(T)
Raring, hur vill du ha äggen?
Kan du rasta Lavinia idag? Jag måste gå om typ tio minuter.
Vill du ha äggröra eller stekta ägg?
Äggröra, tack. På rostat bröd.
Vadå, som en smörgås?
Ja, som en smörgås.
Grejen med att vara drogmissbrukare är att man kan ta livet av sig långsamt,
men man mår som en prins medan man gör det.
Det är okej.
Du, idag är det långdag i skolan.
Du måste vara där kl 17:00, annars orkar jag inte genom lektionen.
-Läraren är inte där. -Jag lovar, raring, gå du.
-Du sa kl 17:00, va? -Just det.
-Okej. Ska bli. -Tack.
Vi beslöt att skaffa hund, för ansvaret skulle hålla oss drogfria.
Men vi fortsatte ändå, så nu är vi missbrukare med hund.
Jag måste gå.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig med.
Glöm inte.
"Jag ser hennes stickning i min hand, hennes tomma stol väntande.
Jag gråter av oro och besvikelse..."
Lia? Fortsätt läsa, jag springer på toa lite snabbt.
Allt bra?
Fast framtiden såg ju mörk ut.
Vi blev skuldsatta.
Min senaste armécheck sattes in på fel konto. Och...
Jag gjorde mina föräldrar besvikna och oroliga, om och om igen.
Gamla vänner höll sig undan. Nya vänner var beredda att skada en.
Hej, Black.
Men man kunde alltid ta mer heroin.
Och så blev man lugnare ett tag.
Om du kan låna mig typ 80 dollar till...
Jag får arméchecken på fredag.
Vänd på den varma smörgåsen åt mig.
Om man inte visste bättre
kunde man tro att han var Biff från Tillbaka till framtiden,
men det var han inte.
Han var Piller...
...och Koks.
Ska jag lägga den på en tallrik? Den verkar färdig.
Shelly, kom och ät din varma smörgås.
Hej.
Vad har ni för er?
Vi blandar lite godis.
Jag gillar godis.
Får jag smaka?
Det beror på.
Vad säger du, pundare? Ska hon få smaka godiset?
Okej, gapa stort för tuff-tuff-tåget.
-Tut-tut! -Och alla man mötte var jävliga.
Sluta jävlas nu. Kan du verkligen inte låna mig 80 dollar?
Jag vet inte, 80 dollar är mycket pengar för vissa.
Kom igen nu.
Kanske. Men då måste du åka till en kille i Buckeye åt mig.
-Okej. -Hämta en sak åt Black.
Åt Black?
-Ja. -Vad ska jag hämta?
Ett kassaskåp. Fråga inte vad det innehåller.
Vadå, vad innehåller det?
Du är helt jävla hopplös.
Snälla, säg att du fick tag i det.
-Vad fan är det där? -Vadå?
Piller & Koks bad mig att vakta ett kassaskåp åt honom.
Den jävla typen?
Jag avskyr honom.
Han lånade oss pengar, så det kändes rätt att göra det.
Mår du bra?
16 MINUTER SENARE
Jag sa ju att han är en skojare. Det här har noll effekt på mig.
Och du vaktar hans kassaskåp, där säkert de bra grejerna finns.
Så vi ringde James Lightfoot, som hade jobbat åt en låssmed.
Jag hör ingenting.
Funkade det?
Visst. Det funkade skitbra. Vilket geni.
Slå på.
-Ja, slå på. -Fan.
Bli arg, raring.
Det ger sig.
Fan ta dem.
Vad är det?
Öppna dörren!
Det är fan polisen.
Det är inte polisen.
Det är polisen!
Det är för fan polisen!
Bort med alla droger. Fort!
-Fan! -De vet om kassaskåpet!
Jag sa ju att de vet om det.
Hur fan kan de veta om kassaskåpet?
-Fan, fan! -Vad gör du?
-Jag tömmer ut det! -Det kommer inte funka!
Fan!
Här.
-Okej, lyssna på mig. -Okej.
Sätt händerna bakom huvudet. Håll kvar dem så.
Ja.
Vi ger oss fredligt!
Det var som fan.
Vilken jävla dumskalle.
Kom igen, öppna.
Kom in.
Suppekoll.
Hörru.
Hur mycket fanns det i kassaskåpet egentligen?
Berätta!
En massa.
Fan.
Du sa ju att du var polisen, dumfan.
Skyller du på mig, din jävla påtända fan?
Det var inte mitt fel!
Sluta! Du slår ihjäl honom! Sluta!
Okej, jag ska tala om vad som kommer att hända.
Black kommer att ta på sig sin svarta mask.
-Vadå? -Hans svarta mask.
-Vilken svarta mask? Vad... -Hans svarta jävla mask.
Han kommer att ta på sig sin svarta mask!
Sluta! Jag vet inte vad det betyder!
Han tar på sig sin svarta mask!
Jag vet inte vad det betyder!
Han kommer döda oss allihop.
Han kommer att döda dig.
-Och dig. -Nej.
Han kommer absolut att döda den där idioten!
Och vet du vad? Sen kommer han att döda mig.
Såvida inte...
...ni kan ge mig
en jävla massa pengar.
Genast.
Vi har inga pengar.
Vi har inte ens hundmat.
Jag har en plan.
JAG HAR EN PISTOL
DET HÄR ÄR ETT RÅN
Okej, vi är kvitt.
Herregud.
Hur mycket...
Herregud.
Det är värt en jävla massa knark.
Vi hade skäl att fira.
Ursäkta.
Hallå.
Hej. Joe.
-Joe? -Ja. Roys kusin Joe.
Å fan. Hej, Joe, läget?
Hörru, rånade du en bank idag?
Jag kommer att åka i fängelse.
Nej. Det står bara att den misstänkte är 1,80 och har blå ögon.
-Ingen fara. -Ja, men titta på fotot, för fan.
Visst liknar det mig?
Ja, du bör inte lämna huset på ett tag.
Problemet med att vara drogmissbrukare är
att så fort man får stålar, bränner man dem på tjack.
Tills pengarna är slut. Och när tjacket är slut, mår man illa.
Och då måste man hitta mer pengar.
Gå och råna en bank till, för fan!
Hur är det?
Det var bara en nysning.
Du ser verkligen inte frisk ut.
Ingen fara, jag bara nyser hela tiden.
JAG HAR EN PISTOL
DET HÄR ÄR ETT RÅN
Jag tror inte att nån börjar råna banker
om man inte är desperat på nåt sätt.
Att råna är att förnedra sig.
Tack.
Och vi hade förnedrat oss.
Det konstiga är att åtta gånger av tio
bryr sig inte kassörskorna om att man rånar banken.
Fast det finns undantag.
Som en dam på West Side, som liknade Janet Reno.
Mer får du inte.
Skojar du?
JAG HAR EN PISTOL
Du kan väl läsa?
Mer får du inte.
Hon var en fanatiker. Vanligen går det städat till.
Hej, raring.
Mår du bra?
-Var har du varit? -På banken. Jag fick inte med mig mycket.
Jag känner mig som en jävla väskryckare.
Ja, det var rätta sorten. Okej.
Hur kan du råna alla dessa jävla banker
och ändå på nåt jävla vis
ändå vara skyldig mig en massa pengar?
Vad fan?
För vi tar en jävla massa tjack.
Ni måste ta mycket mindre, din idiot,
för när du är skyldig mig är jag skyldig Black.
Och Black gillar inte obetalda skulder.
Bra grejer, va? Vi ses runt hörnet.
Vänta. Vad fan snackar du om?
Jag sa ju att jag behövde en chaufför.
Det sa du tamejfan inte alls.
-Jo. Jag ringde i morse. -Nej...
Jag sa att jag behövde en rånchaufför.
Det hörde inte jag. Jag vägrar delta i nåt pundarbankrån.
Men du sa ju nyss att du är skyldig Black pengar?
Ja! För att du är skyldig mig.
Vill du bli skuldfri eller inte?
Vi måste diskutera villkoren.
Villkoren är enkla. Jag rånar den jävla banken,
du möter mig vid hörnet, och kan betala Black.
Jag gillar inte villkoren.
-Jag kanske inte... -Såna är villkoren.
Din förbannade skitjävel.
Såna är villkoren!
Kom igen, Sheina, bättre kan du.
Det är mycket pengar.
Det är en 50-lapp överst med resten endollarsedlar.
Alla pengar i kassalådan, sa jag.
SKITBANK
Vakten skiter totalt i vad som händer dig.
Jag skojar inte.
Jag visar min pistol på vägen ut, så han vet att du inte
bara gav bort pengarna.
Så det gör dig till en av de goda?
Har du stridit för vårt jävla land?
Vet du vilka villkor vi aldrig diskuterade?
Att du är med mig i min bil, och att polisjävlarna skjuter oss!
Vi diskuterade aldrig de villkoren, din jävla pundare.
Var har du varit? Det är onsdag.
Du skulle komma och möta mig vid skolan kl 17:00.
Förlåt, raring. Jag mådde väldigt illa.
Jaha, och nu mår jag illa och måste ställa in lektionen,
för jag sket i trosorna, för fan.
Fan.
Jag försöker verkligen... att göra ett bra jobb.
Jag försöker inte bara att...
...sitta hemma på soffan och njuta av mitt rus.
-Fan! -Vad fan är det här?
-Okej, raring. Fan. -Jag klarar det fan inte.
Jag klarar det inte, för fan.
-Det är okej, raring. -Hjälp mig, snälla.
Såja. Det går bra. Jag hjälper dig.
Det är okej. Knyt till själv.
Okej.
Är du redo?
Jag är här, raring. Kan ni skynda på, tack?
Lugna dig och låt oss göra vårt jobb.
Raring? Jag är här hos dig.
Jag ska inte lämna dig. Jag är hos dig.
Kvinna, 22 år. Andningssvårigheter, små pupiller.
-Snälla. -Hög puls...
Jag måste vara här hos min fru.
Sir, gå till väntrummet.
Jag kan gå. Men kan ni inte...
-Får jag stanna i fem minuter? -Hör på.
Det enda du kan göra här är att vara i vägen.
Det finns inget du kan göra.
Okej, jag ska gå.
-Jösses. -Redo, lyft.
-Ingen reaktion. -Koppla på andningshjälp.
Kopplar på monitorn.
-Vi ska göra allt vi kan. -Jag kan inte leva utan henne.
Vi ska göra allt vi kan.
Emily, jag är här utanför.
Lugna ner dig och berätta vad som hände.
Jag vet inte vad som hände.
Hjälp mig nu.
Lugna ner dig och berätta vad som hände.
Vi var hemma och somnade,
och så vaknade hon och var alldeles blå.
-Hur länge var hon medvetslös? -Vet inte.
Vad har hon tagit?
-Jag vet inte. -Vad har hon tagit?
Jag vet inte. Jag vet fan inte.
Hjälp oss att hjälpa henne. Säg vad hon har tagit.
Berätta om hon andas eller inte.
Snälla, jag är sjukvårdare.
Vi gör allt vi kan. Du måste berätta vad hon har tagit.
Kallar dr Staman. Dr Staman.
Hon tog heroin.
Jag älskar dig.
Jag vet att du har problem.
Jag vet att du är trasig.
Men snälla, knäck inte min dotter.
Om du älskar henne...
...var en man och gå din väg.
Res dig och gå din väg.
Annars ska jag sätta dit dig.
Fan! Fan ta dig!
Fan!
-Vad fan gör du? -Vänta lite.
-Går den här bussen till Elba? -Vad fan gör du?
Gå upp i bussen igen, Em.
-Vad fan sysslar du med? -Gå upp på bussen.
Jag går inte på nån jävla buss!
-Lyssna, Emily. -Vad i...
Raring, lyssna på mig, för fan.
-Är allt väl? -Jadå.
-Förlåt. -Rör henne inte.
Ja, sir. Uppfattat.
Du måste in på rehabilitering igen.
Jag vill inte vara där.
Jag vill vara med dig.
Du kan inte vara med mig.
Det är inte ditt beslut.
-Jo, det är det. -Nej, det är inte ditt beslut.
-Jo, det är det... -Nej...
-Jo, det är det! -Det är inte ditt beslut!
Jag väntade i två år på...
...att du skulle komma tillbaka från det där helvetet.
Två år.
Och jag stannade hos dig genom allt jävla elände.
Och jag vill inte klara det här själv.
Tvinga mig inte att göra det.
Jag är ledsen... men jag klarar det inte.
Jag är dålig för dig.
Jag duger inte till nånting.
Det ringer i huvudet.
Jag kan inte...
-Sluta. -Det ringer så jävla högt,
och jag får det inte att sluta.
Det slutar.
En dag blir det... tyst.
Snälla, sätt dig på bussen igen.
För min skull?
Jag blir hög med eller utan dig.
Gör inte det.
Snälla, raring...
Jag kommer att bli hög.
Det är inte så intressant. Banken gör inte motstånd för pengarnas skull.
De bryr sig inte. Det är som att ta sand från en strand.
-Men det är nåns pengar. -Nej, det är bankens pengar.
Behöver du pengarna eller inte?
Visst behöver jag pengarna.
Okej, vi får mycket mer om vi hinner med alla kassorna.
Men då behöver jag dig.
Men om vi båda utför rånet, varför får jag bara tio procent?
För att det är jag som sköter snacket och har pistolen.
Okej? Om du höll i pistolen och hotade alla där inne,
skulle det vara en helt annan sak.
-Så ge mig pistolen. -Inte en chans.
-Du sa att om jag hade pistolen... -Glöm det!
Vi gör som vi planerade.
Jösses. Var inte så jävla harig.
Fan, vi kör.
Inga larm! Inga larm, sa jag!
Sir, rör inte telefonen! Låt bli telefonen!
Jag vill att alla ger sina pengar till mannen här.
Rör inte den jävla telefonen.
Fan!
Kör, kör!
Vad i helvete?
-Vad fan är det med dig? -Helt jävla misslyckat.
-Förlåt mig. -Vad gör vi nu?
Inte fan vet jag.
Vi kan göra om det.
Jag kör, och du och Piller gör rånet.
Måste jag råna en bank nu, för att du är en jävla fegis?
Jag är inget bra på bankrån.
Piller, hör på, det blir tre, fyra gånger mer pengar.
Jag är helt slut i nerverna.
Kom igen.
Okej, men då ska jag ha pistolen.
-Nej, det ska du inte. -Jo! Jag ska ha pistolen!
Och du är en jävla pundare.
Med PTSD.
SKOJARBANK
Vad fan är det med dig?
-Det är nog Klonnie. -Vadå för Klonnie?
-Jag är slut i nerverna. -Tog du Klonipin?
Bara lite.
-Klarar du det här? -Jadå.
Klarar du det här?
Ja, för fan. Vi kör.
Ner med puffran, för fan.
Okej, allihop, ge den här mannen till era pengar.
Nu!
Fan.
Vad fan är det med dig? Ge mig pistolen.
-Fan, alltså. -Ta den här, hämta pengarna och stick.
-Ma'am, släpp telefonen! -Ner på golvet.
-Kör! -Kom igen.
Vad hände? Sköt du nån?
-Nej. -Var är Piller & Koks?
Han stack, tamejfan. Han stack.
Vart går du? Vad fan gör du?
Kom till... Fan.
Allihop, ge mig era kontanter.
Öppna kassalådan, för fan. Skynda på!
Fan.
Vi kan inte lämna honom. Han kommer att tjalla på oss direkt.
Vi måste vända och hämta honom.
-Nej. -Vadå "nej", James?
Vänd bilen, för fan!
Fan.
Lås aldrig in en pistolman med oskyldiga.
Ni ska låsa in mig mellan dörrarna, för fan.
Vad är det med er? Är ni efterblivna?
-James, vänd bilen, för fan! Nu! -Nej.
Okej.
Polisen är på väg.
Öppna dörren genast.
Du utsätter bankkundernas liv för fara.
Om du inte öppnar dörren, kommer din chef att avskeda dig.
Vad fan var det?
-Jag gillar inte det här. -Hörde du?
Jag gillar inte det här. Inte alls.
Ser du till honom?
Är det där han? Jag ser honom. Det är han. Stanna bilen.
Hörru, in i bilen, för fan. Kom igen.
Vad fan håller du på med? Fort in i bilen!
In i bilen.
Fan.
Kör.
Vad fan är det med dig?
Det här är ditt fel.
Jag borde aldrig ha tagit med dig.
Fan också.
-Han har blivit skjuten. -Vad i helvete?
-Han har blivit skjuten. -Ingen blev skjuten, sa du.
Sätt tryck där.
Får jag känna på ryggen? Får se.
Får jag se. Häng i. Jag vet att det gör ont.
Du kan ta hand om honom, eller hur?
Fan, inget utgångssår.
-Han måste till sjukhus. -Vi kan inte åka till ett sjukhus.
Om vi inte tar honom till sjukhus, kommer han att dö!
Vi kan inte göra det nu! Du lyssnar inte!
De kommer att gripa oss!
Vi har just rånat en bank, är du fan inte klok?
De har sett dig massor av gånger!
Så du måste tänka klart nu!
Vad ska vi göra?
Ta mig till sjukhus, snälla.
-Ta mig till sjukhus. -Jag är ledsen.
Jag är ledsen, kompis.
Killar...
Vi kan inte. Det förstår du väl?
-Eller hur? -Killar...
Vad kan vi göra?
Snälla.
Jag är ledsen.
Kör, bara.
Okej.
Få oss härifrån, bara.
Det här är åt helvete.
Vi fick aldrig veta hur han blev skjuten.
Men det spelade ingen roll.
Kom nu.
Vad gör han här?
-Gå in. -Vad vill han?
Gå in, bara.
Om du tänker skjuta mig kan vi väl åka nån annanstans?
Du vet...
För grannarnas skull.
Jag tänker inte skjuta dig.
Jag får inte tillbaka mina pengar...
...om jag skjuter dig.
Jag klarar inte det här längre.
-Visst kan du det. -Jag kan inte.
Du kan.
För din flickas skull... kan du.
Jag måste bli nykter först.
Vet du en sak?
Black ska köra åt mig, så jag kan betala honom tillbaka.
Lånade han dig pengar?
Ja.
Kan du fixa en sil åt mig?
Jag är bara...
...så trött.
Jag vet, raring.
-Jag vill ha lugn och ro. -Jag vet.
Kan du fixa en sil till?
Ja, raring, när jag kommer tillbaka.
När jag kommer tillbaka.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig med.
Du vet vart du ska, va?
Första tre vänster, går inte att missa.
Det går fort, två, tre minuter.
Kom inte för sent. Vi möts på parkeringen.
Hit med pengarna, Vanessa! Skynda på, för fan!
Skjut över pengarna! Nu!
Vanessa, jag vill att du gör mig en tjänst.
Vadå?
Tryck på larmet.
Det är okej. Jag ska inte göra dig illa.
Tack.
Här är dina...
EPILOG
Därför röstar vi för villkorlig frigivning. Med omedelbar verkan.
Tack, mina damer och herrar. Min klient uppskattar det verkligen.
Tack.
Tack så mycket.
Lycka till.
BASERAD PÅ ROMANEN AV NICO WALKER
Undertexter: Bengt-Ove Andersson