Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Bylo nebylo
jedno staromódní království, svázané tradicemi.
Každý tam měl svoji roli a bez řečí ji hrál.
Nikdo neměl tušení,
že přicházejí velké změny.
PŘÍBĚH POPELKY
Ale do té doby...
zdejší pracovití vesničané
žili stále ve stejném rytmu,
pokolení za pokolením!
Rytmus, rytmus
Národ rytmu
Rytmus, rytmus
Národ rytmu
Lidé dnešních dnů Hledají lepší cestu
Životem
Patříme k národu rytmu
A tady začíná náš příběh.
Ve skrovném příbytku praktické ženy jménem Vivian,
která opět osaměla, když jí zemřel druhý manžel.
Hledají lepší cestu životem
Vivianiny dcery, protivná Malvolia
a samolibá Narissa.
Šílená.
Patříme
Patříme k národu rytmu
No...
No jo.
Dokážou pěkně řádit.
Vyhrávám.
A v tomto zatuchlém sklepě
žije nevlastní dcera Elka.
Nevlastní sestry jí říkají Popelka,
protože je často ušpiněná od popela
a sestry nemají moc fantazie.
Právě teď sní o světě,
kde by mohla žít tak, jak sama chce.
Pozor, napíchneš se na ten...
špendlík.
Celý den buď ve střehu
Odraz loďku od břehu
Budoucnosti koukej stále vstříc
Když tě někdo rozpláče
Neutíkej od práce
Bij se za svou věc
Chtěj víc a víc
Musíš být drsná
Musíš být odvážná a moudrá
Musíš být tvrdá a odolná
Musíš být silná
Musíš být uvolněná a klidná
Hlavně nejančit
Já jen vím Že láska spasí svět
Patříme k národu rytmu
Čas se tě neptá
Běží dál a dál
Nechá tě pozadu Když mu nestačíš
Svět se točí
-A ty ho nezastavíš -Nezastavíš
Podívej se nebezpečí Přímo do očí
Musíš být drsná Musíš být odvážná
Musíš být moudrá
Musíš být tvrdá a odolná Musíš být silná
Musíš být uvolněná a klidná Hlavně nejančit
Já jen vím Že láska spasí svět
-Paráda! -Pecka!
To je ono!
Dobré ráno, moji milí myšáci.
Máte hlad?
-Jo. -Přikyvujte.
-Ona slyší jen pískání. -Pojď k taťkovi.
Musíš být drsná Musíš být odvážná a moudrá
Musíš být tvrdá a odolná Musíš být silná
Musíš být uvolněná a klidná Hlavně nejančit
Já jen vím Já jen vím
-Musíš být -Lidé dnešních dnů
Hledají lepší cestu životem
Patříme k národu rytmu
Lidé dnešních dnů
Hledají lepší cestu životem
Patříme k národu rytmu
-Já sním -Lidé dnešních dnů
Hledají lepší cestu životem
-Lepší cestu životem -Patříme k národu rytmu
Lidé dnešních dnů
-Životem -Hledají lepší cestu životem
Patříme k národu rytmu
Já jen vím
Já jen vím, že
Láska spasí svět
Nechutná vám čaj, macecho?
Kdybys dala takové splašky manželovi,
za jak dlouho by tě asi opustil?
Za jak dlouho by pochopil, že nestojíš za nic?
Pouč se z toho a už to nikdy neopakuj.
Je na ni dost drsná.
-Mohla by i přidat. -Ticho.
Popelko, jakožto sirotek si musíš zapamatovat,
že jen má láska k tvému otci, pokoj jeho duši,
tě dělí od života na ulici.
Samozřejmě. Proto jsem tak vděčná za...
Mohla bys být hezká,
kdyby sis našla aspoň vteřinku na česání.
Přece jste doma. Dobré ráno, Elko.
Pane Cecile.
To je pan Cecil.
Tu hůl potřebujete?
Ne, ale líbí se holkám.
-Vivian. -Thomasi.
A všechna děvčata. To mám štěstí.
Tumáte. Čerstvé ze statku.
Pastináky, brukve, tuříny,
nejchutnější plody země.
-Nechcete jít dál? -Ano... Ne.
Dnes ne. Chtěl jsem vás jen vidět
a ujistit se, že vaše kvetoucí dcery...
jsou v rozpuku.
-Mám z toho husí kůži. -Já taky.
Mě to bere.
Dobrá. Pohled na vás
mě bude celý den hřát u srdce, ale musím jít.
Jo.
Štěstěna se usmála na náš dům.
-Mé dcery mají nápadníka. -Snad tahle dcera.
Ostatní mají zlomená srdce a žárlí.
Ba ne. Já se k Thomasovi nehodím.
Najdi si někoho, ke komu se hodíš.
Ano.
Rozumím, macecho.
-Naše děvče přichází. -Nějak ztěžka.
V té látce jsem spal.
Tak jsem tu zas
Představuju si jiný svět Než ten, v němž žiju
Sním za bílého dne
O tom, že dostanu šanci
O světě, který mi rozumí
Kde nikdo nešeptá za zády
Sním za bílého dne
Potřebuju jen šanci
Když ucítím strach
Řeknu mu, že bude koukat
Já vím, kým budu Já vím, kým budu
Svět napůl spí Ale až se probudí
Hezké.
Jestli je šance jedna k milionu
Já budu ta jedna
Je-li to výstřel do tmy
Já budu slunce
Nemůžu si dovolit chybu
I když se bojím
Mé jméno budete znát
Jo, mé jméno budete znát
V noci sotva spím
Srdce mi pořád tluče Běhá dokolečka
Opatrný život Není nic pro mě
Když ucítím strach
Řeknu mu, že bude koukat
Já vím, kým budu Já vím, kým budu
Svět napůl spí Ale až se probudí
Jestli je šance jedna k milionu
Já budu ta jedna
Je-li to výstřel do tmy
Já budu slunce
Nemůžu si dovolit chybu
I když se bojím
Mé jméno budete znát
Jo, mé jméno budete znát
Občas ji zahlédnu
Tu, kterou bych se mohla stát
ŠATY OD ELKY
Vidím, jak se směje Protože to od začátku věděla
Když padne tma
Říká mi
Jestli je šance jedna k milionu
Já budu ta jedna
Je-li to výstřel do tmy
Já budu slunce
Nemůžu si dovolit chybu
I když se bojím
Mé jméno budete znát
Mé jméno budete znát, jo
Mé jméno budete znát
ŠATY OD ELKY
Bože.
Odporné.
Děkujeme za návštěvu...
Než váš pobočník přijde o ruku...
Tomuhle se říká mapa světa.
Teď se podívejte na tyhle dva puntíky.
Když se vezmeme, naše puntíky se spojí
SVĚT
a budeme vládnout celému světu až k téhle mořské příšeře.
K mořské příšeře?
Při svém vytížení nenajdu čas
na ovládání tak vzdálených zemí. Mám moc práce.
Jaké?
Strávil jste tři dny pitím a honem na lišku.
Byla to pěkná dřina. Zkuste stopovat lišku v opilosti.
-Je to nemožné. -To tedy není.
To snad ne.
Nebijte mne, drahý princi!
Slibuji vám, pane,
že budete moci i nadále laškovat se svými kumpány
a já budu mít jiné zájmy.
Vůbec se nemusíme vídat.
Jen při královských slavnostech, válečných poradách
a té nechutné záležitosti se zplozením syna.
Tak co?
Vaše nabídka je zajímavá,
ale já se v dohledné době nehodlám usadit.
Chápu.
V hlavě toho moc nemá.
A jinde nejspíš taky ne.
Ona ví, jak to myslím.
Slyšte, slyšte
Slyšte
Jsem novej vyvolávač Barry shořel na hranici
Vím, že vám chybí Ale dostal úplavici
Jsem tu od toho Abych vás spravoval o dění
Přived jsem si band Kterej je tu od hraní
Nesu vám novinu Dámy a pánové
Výměna stráží Totiž brzo započne
Ale tahle bude lepší Než šťastná hodina
Páč u ní bude celá Královská rodina
Jo, jo
Král Rowan, to si piš A královna Beatrice
V nóbl hadrech Co maj střih a švih
Princ Robert plavovlas Princeznička Gwen
Nová stráž přichází A stará táhne ven
Jo
Už jsem růžolící? Dost to bolí.
Dámy, můžeme?
Co to proboha děláte?
Ať má barvu ve tváři.
Dobrý nápad.
-Kde je Popelka? -V tom svém sklepě.
Popelko!
Ona nás snad nemá ráda.
Popelko! Děvčata, pomůžete mi?
-Popelko! -Popelko!
Popelko!
Voláte mě?
Ano, dítě. Nehraj natvrdlou.
Promiňte, já...
Chceš se vymlouvat?
Na to jsem tak zvědavá.
Sbal se, ať nepřijdeme pozdě.
Střídání stráží nepočká.
Popelko.
Co?
Myslíš, že mi to sluší?
Podle mě moc.
Jenže můj názor
nikoho nezajímá.
Je jedno, co si kdo myslí.
Záleží jen na tom, jak se cítíš, když se podíváš do zrcadla.
To je moudrý.
Jak se cítím?
Už vím. Cítím se krásná.
Super.
Máš špinavý obličej.
Děvčata, přijdeme pozdě.
Co je tohle?
Šaty.
Ušila jsem je.
-Proč? -Nevím.
Říkala jsem si, že tam dnes
přijde celé království, a tak bych pro ně mohla najít kupce.
Pomyšlení, že by dívka, a natož ty,
byla tak drzá a zabývala se obchodem, odporuje zdravému rozumu.
Nenechám tě špinit jméno rodiny.
Ať už tě nikdy takový nesmysl nenapadne.
Ty šaty tu nech.
Ano, macecho.
Výborně. A teď...
Vypnout hruď.
Nehrbit se.
A úsměv.
Každé děvče stojí za víc, když se usmívá.
Co to děláš?
Dusím se vlastním hněvem.
Dobrá.
Ty jsi odmítl dceru lorda Reginalda?
-Zřejmě nebyla ta pravá. -Ale byla!
Získal bych vládu nad veškerým územím
až po říši mořské příšery.
Tak se ožeň s tou příšerou, Roberte.
Musel bych nechat zvětšit prsten po babičce.
Přehlížej dál jeho chování, a nikdy z toho nevyroste.
Nech toho. Bude z něj dobrý král.
Zdá se mi to,
nebo je tvůj trůn o trochu vyšší než včera?
-Vypadá nějak... -Nebuď směšná.
A i kdyby byl vyšší, mám na to právo.
Jsem král.
Ano.
A já jsem směšná.
Kdyby něco, budu si ve svých komnatách
česat vlasy, dokud mi všechny nevypadají.
Vyřízeno? Něco mám.
Děláš rodině ostudu, Roberte.
Viděls tohle?
„Divadlo Filištíni uvádí: Králův natvrdlý syn.“
-Jsou na to ještě lístky? -Začínám být lidem k smíchu.
Moc si to bereš.
Zeptej se Filištínů, jestli si to moc beru.
Zavřel jsem je do podzemní kobky bez oken.
Nemůžeš nechat herce bez dozoru ve sklepě.
-Umřou! -Až se oženíš, uklidníš se.
Přestaneš se chovat jako natvrdlý
a lidé uvidí, že máš úctu ke koruně.
Nemůžeš mě ovládat.
Právě že můžu. To je výhoda krále.
Já k těm ženám nic necítím. Nemůžu je milovat.
Králové se žení pro moc, ne pro lásku.
Ještě že jsi s matkou vyženil tři zámky a sto koní.
-Jinak bych se asi nenarodil. -Ticho!
Nemluv o tom, čemu nerozumíš.
Když mi budeš dál vzdorovat, dám jen tak z trucu
úplně všechno,
korunu,
palác,
prostě všechno, tvé sestře.
Nech nás o samotě, Gwen.
Omlouvám se. Bylo by mi to trapné, kdybych se tak příšerně nenudila.
Když už jsem tady,
moc ráda bych vám s tou nástupnickou patálií pomohla.
Odporoučej se, Gwen.
No dobře.
Hodí se teď zmínit,
jak by naše království mohlo využít sílu větru
-namísto špinavého uhlí... -Běž!
Otče, ty víš, jak moc chci být králem.
Ano.
Aby tvůj sňatek proběhl náležitým způsobem
a v čase, který mi vyhovuje, uspořádáme ples.
Ples?
Ne.
Plesy jsou fajn
Ano, pozveme všechny urozené ženy.
Budeš tančit, budeš okouzlující, najdeš si nevěstu.
To ne. Tyhle tance jsou hrozně formální.
Člověk u toho vypadá jako blázen.
Samozřejmě. Ale ženy to milují.
Proboha, Roberte. Jestli někdy přišel boháč o ženu,
bylo to kvůli tanečníkovi.
Proč ti musím všechno vysvětlovat?
Je to padlé na hlavu. Nemůžu si vybrat nevěstu na plese. Co pak?
Budeme společně stárnout, až nám bude čtyřicet?
O čem se vůbec budeme bavit?
Půjdeš na ples a někoho si tam najdeš.
To je rozkaz.
Běž se ustrojit.
Na střídání stráží musíš být fešák.
Nic?
Ten ples je dobrý nápad
Buď tam včas.
„Buď tam včas.“
Slyšeli jste krále.
Ať mi někdo
Najde
Opravdovou
Lásku
Každé ráno se cítím pod psa
Sotva se na nohou držím
-Při pohledu do zrcadla brečím -Koukáš na sebe
-Bože, co mi to děláš -A brečíš
Jo
Celý život v Tebe věřím
-Ale už to nevydržím, Bože -Už to nevydrží, Bože
-Ať mi někdo -Ať mu někdo
-Ať mi někdo najde -Ať mu někdo najde
Opravdovou lásku
-Tvrdě dřu -Tvrdě dře
Každičký den
Až mě bolí všechny kosti
-Až ho bolí kosti -Ale každý večer
-Jsem zase sám -Každý večer
Padám na kolena a modlím se
Až mi slzy tečou, Bože
-Ať mi někdo -Ať mu někdo
-Ať mi někdo najde -Ať mu někdo najde
Opravdovou lásku
-Tvrdě dřu -Tvrdě dře
-Každičký den -Každý den
Nepřestávám se snažit
Ale všichni mě zrazují
-Že prý jsem blázen -Je to blázen
Že prý mám vodu na mozku
Že nemám rozum
Už nemám komu věřit
Najděte mi pravou lásku
Lásku
-Někoho -Někoho
Kohokoli
To snad ne.
Ať mi někdo najde
Opravdovou
Slez mi z táty!
Safra.
Výborně.
Všichni na mě koukají. Tak jsem to chtěla.
Omlouvám se, Veličenstvo!
Zezadu není vidět.
Měli byste sem dát tribuny.
Ať z toho něco mají i menší poddaní.
Všem menším poddaným se tímto udílí královské odpuštění.
Okamžitě dolů!
Nepřišlo mu to vtipné, co?
Jéje, ptačí bobek.
Lásku
Najděte mi
Najděte mi někoho
Pardon.
Najděte mi
Někoho Najděte mi
Najděte mi někoho
Najděte mi
Opravdovou lásku
Přistoupím na tvoji hru,
pokud bude na ples pozvána každá dívka z království,
bez ohledu na jmění a postavení.
Sňatek s neurozenou osobou jsem zrovna na mysli neměl.
Otče, prosím.
Ty přece potřebuješ, abych byl králem.
Tvé jméno by se pošpinilo, kdybych nepokračoval v linii.
Máš vůbec jinou možnost?
Moc nenápadné?
Nebo moc málo?
Dobrá.
Tedy budiž.
Ani na to nemysli, Gwen.
To mě nenecháš ani sedět u stolu?
Já si pravidla nevymýšlím.
Jsem jen král.
Fajn.
Chceš se potloukat po městě a hledat ji
v tom potrhlém převleku?
Funguje to, Wilbure.
Nikdo mě nepozná.
To máš štěstí.
Ne, to je moc.
-Moc líčidel? -Jo, vypadáš jako pirát.
Sám vypadáš jako pirát.
Zbytečné.
Nemůžu uvěřit, že jsi ochoten
pošpinit důstojnost královské rodiny kvůli nějaké prosťačce.
Mluvíš jako stařec.
-Já jen... -Co?
Je krásná, vtipná a nebojí se.
Viděl jsi, jak mluvila s mým otcem?
-Je drzá. -A úžasná.
Musím ji poznat.
Takže ano, budu chodit po ulicích, dokud ji nenajdu, pak se jí představím
a osobně ji pozvu na ples.
Pokud se náhodou neukáže, že jí krapet straší ve věži,
v kterémžto případě uznám omyl
a pomaloučku vycouvám.
Jo.
-Ve věži straší tobě. -V mé věži není jediné strašidlo.
-Je jich tam celá parta. -Já jsem princ.
A říkám, že ve věži straší tobě.
Já jsem princův nejlepší kamarád, a říkám, že tam straší tobě.
Jsme nejlepší kámoši, ne?
Já mám spousty přátel.
-Jasně že jsi nejlepší. -No proto.
Nádherný člověk.
Cvok.
Podívejme!
Ještě že sem macecha nikdy nechodí.
Domácí zvířátka neschvaluje.
Ani dobročinnost.
Ani jakoukoli laskavost.
A určitě by tě nenechala dělat,
co děláš teď, což je nádherné.
-A maličko nechutné. -Maličko? Je to hnus.
Měla by to vyhodit.
Mně to nevadí.
Tak mi drž palce.
Protože život mimo tento sklep
právě začíná.
Děvčata, to by nemělo být tak těžké.
Ale je.
Práce je vždycky těžká.
Proč děláme Popelčinu práci?
Tohle budete dělat, pokud si nevezmete boháče.
-Třeba Thomase. -Thomase.
-To je partie. -Ale už se dlouho neukázal.
Když to nebude Thomas, bude to někdo jiný.
Třeba tenhle?
Ne. Nekoukej po vidlácích.
Musíš si vzít boháče.
Najdi si muže, který všechno zaplatí,
a nikdy si nebudeš muset věšet spodní prádlo.
-Jdu zjistit, jestli shání ženu. -Ne, sedláka nebrat.
Ať je fešný, jak chce.
A fešný je dost.
Co to znamená?
To říkají staří místo „sexy“.
Musíte vždycky myslet a jednat takhle.
Někteří kluci mě políbí Jiní mě obejmou
Jsou docela fajn
Když z nich ale nic nekápne
Kráčím o dům dál
Můžou škemrat, můžou prosit
Nic však nebude
Je to tak.
Jedině ten, co má prachy
Ten mě může mít
Protože žijeme v materiálním světě
A já jsem materiální děvče
Žijeme v materiálním světě
A já jsem materiální děvče
A co romantika?
No prosím tě.
Poslouchejte.
Někteří jsou romantici
Jiní tančí ploužáky
Proti tomu nic
Když penízky necinkají
Mizím od nich pryč
Zkoušejí to všelijak
Ale mají pech
To bych řek.
Jen ten, co má našetřeno
Může mít úspěch
Protože žijeme v materiálním světě
A já jsem materiální děvče
-Chápete? -Jo!
Žijeme v materiálním světě
A já jsem materiální děvče
Všichni žijeme v materiálním světě
A já jsem materiální děvče
Žijeme v materiálním světě
A já jsem materiální děvče
Jsem materiální děvče
Žijeme v materiálním světě
Žijeme v materiálním
Žijeme v materiálním světě
Žijeme
V materiálním světě
„A synové“.
„Y hermanos“. „A synové“.
Krásný den na procházku.
Máte nádherný diadém.
Skvěle by se hodil k šatům, které jsem ušila.
-Dám vám férovou cenu. -Styď se.
Chceš mi prodat šaty, které jsi jistě ukradla své paní.
Ne, ušila jsem je vlastníma rukama.
Měla bych tě nechat zatknout, uličnice.
Zatknout?
Ano.
Dámy a pánové.
Za pouhých pět stříbrných.
Kdo má zájem o tyto jedinečné
a naprosto nekradené šaty?
To je švanda. Ta holka se považuje za obchodníka.
Neposlouchejte ho, takové šaty jsou jen jedny na světě.
Nechte toho, než bude pozdě.
-Co si o sobě myslíš? -To snad není pravda.
Ale...
Budete muset snížit cenu.
Pane, aspoň vy si nepřisazujte.
Ale ne, jsou to krásné šaty.
Vážně? Měla bych mít právo je prodat.
Ano, ale ženy nesmějí obchodovat.
-A to není fér. -Vážně?
Ano!
Ženy rodí děti, vedou domácnost.
Proč by nemohly obchodovat?
Tak těžké to být nemůže.
Nebylo by krásné, kdybych mohla mít svůj obchod?
Přímo tady. Pověsila bych tu své šaty
a vedla takovéhle řeči:
„Díky, přijďte zas.“ „Dnes je dost vedro i na vás, co?“
Prosím?
Vtípky. Prolomí ledy. No nic, jdu domů.
-Bavím se tu s cizím chlapem... -Beru je.
-Co? -Koupím ty šaty.
Ze soucitu?
Děláte to proto, že mě litujete?
Ne, chci přispět k nápravě nespravedlivého systému.
Kolik stojí? Jen ta brož...
Ta brož
je po mamince.
Nepoznala jsem ji, ale věřím,
že by mi přála spíš splnění snů než brož...
Zaplatím trojnásobek ceny.
Vy?
Nesuďte knihu podle obalu, dámo.
Přistup blíž, dám ti, co chceš
Za dva tejdny totiž bude ples
Ale nebude to ledajaká merenda
Páč účastnice nemusí bejt princezna
Proto by se všechny holky měly načančat
Nalakovat nehty, zbavit se bagančat
Dej si vanu, učeš se a kup si šaty
Aby ti žádná jiná nesahala ani po paty
Bude to magický Takže bylo by tragický
Kdybys byla holka smutná
Kdyby ti všechno bylo putna
Tak vrhni se na to
A nezanedbej to
A připrav se na to
Až ti princ Robert
Svý srdce dá
Princ Robert potřebuje ples, aby si našel ženu?
Co s ním je?
Možná s ním nic není.
Prý chce dát všem šanci zamilovat se do něj.
Není to trochu arogantní?
Drby zřejmě nelhaly.
A jaképak to byly drby?
Že je to budižkničemu a kazisvět
a že veškerý rozum dostala princezna Gwen.
Že je to mamánek,
který dodnes dostává na holou.
-To nebude pravda. -Možná ano.
Zní to jako zlomyslná lež.
Takže na ten ples nepůjdete?
Ani náhodou. Je to podezřelá a staromódní akce.
Nic pro mě. Těšilo mě.
Víte,
žijeme ve velmi staromódním království.
Ale na tom plese
budou hosté z celého světa.
Lidé otevření novinkám, se spoustou peněz.
Já je znám. Můžu vás s nimi seznámit.
Proč byste to dělal?
Ani mě neznáte.
Řekněme,
že vím, jaké to je, když někdo nepasuje do role, do níž se narodil.
A věřím ve vás.
Tak dobrá.
Půjdu.
Sláva!
Prosím?
Jednou jsem to slyšel říkat lepší lidi, když měli radost.
Podívejme, pán pobývá s lepšími lidmi.
Jen jednou.
Já jednou jedla s kozlem jménem Král Rowan.
Princ si určitě vybere vás.
Pochybuju. Jsem špinavá, páchnu sklepem.
-Přátelím se jen s myšmi. -Uvidíme se na plese.
Moc vám děkuju.
Rádo se stalo.
Snad ty šaty padnou.
-Doma je hned vyzkouším. -Dobrá.
Je docela milý.
Vaše nejlepší látky, prosím.
Jo!
Je to tady.
Moje šance.
Mýlím se snad
Když si myslím, že na víc mám?
Mýlím se snad
Když neprošlapanou cestu hledám?
Nechci dělat to, co ostatní
Ať si ostatní dělají, co chtějí
Já vím jen jedno Je třeba jít vpřed
Ta cesta je mým domovem
Mýlím se snad
Když si myslím Že se něčím můžeme stát?
Jo, jo, jo
Ne, to je chyba
Mýlím se snad
Když po tom, co nevidím Zkouším sahat?
Tak to prostě cítím
Sahám po tom Co nevidím
Jsem snad blázen
Nebo ne
Když vlastní představu mám?
Předpovídám
Že splním svůj velký plán
-Leda ve snu! -Sklapni!
Ale děvčata!
Ujišťuji vás, že Robert přestane dělat potíže.
Věř si a neohlížej se
Za svým rozhodnutím stůj
Nenech si do toho mluvit Tak to prostě cítím
Stůj za svým a nepolevuj
Ostatní nech být, buď vždy svůj
Neboj se, nejsi sám Tak to prostě cítím
Tak to prostě cítíme
Tak to prostě cítím
Jestli je to podle vás špatně
Nezajímá mě, co je správně
Jestli je to podle vás špatně
Nezajímá mě, co je správně
Jestli je to podle vás špatně
Nezajímá mě, co je správně
Jestli je to podle vás špatně
Nezajímá mě, co je správně
-Thomasi. -Můžu dál?
-Mýlím se snad -Mýlím se snad
Když si myslím Že se něčím můžeme stát?
Mýlím se snad
Když po tom, co nevidím Zkouším sahat?
Tak to prostě cítím
Tak to cítím
Tak to prostě cítím
Tak to cítím
Tak to prostě cítím
Sahám po tom Co nevidím
Mýlím se snad
Když si myslím Že se něčím můžeme stát?
Mýlím se snad
Když po tom, co nevidím Zkouším sahat?
Promiňte, paní.
Mám ze sebe skvělý pocit
Tak se otoč. Ukaž se.
Páni!
Dnes večer se jedna z vás může snadno stát princeznou.
-Vážně si to myslíš? -Ano.
Po všech těch pohromách
by nás mohlo potkat i něco dobrého.
Tak nic.
-Dám si muffin a jdu spát. -Ne.
To jsi šila ty?
Hezké šaty, vkusné.
Děkuji.
Omlouvám se, měla jsem to říct dřív.
Ale ty na ten ples nemusíš, Popelko.
Jak to myslíte?
Ovšemže musím.
Je pro nezasnoubené dívky.
A ty jsi od dnešního rána zadaná.
To není možné. Rozhoduju o sobě sama.
Thomas si tě chce vzít.
Ale já si Thomase vzít nechci.
Jeho nabídku odmítám.
Zadané ženy na plesy nechodí.
Svlékni si ty šaty a vrať se do sklepa.
Prosím, macecho, já tam musím.
Jde o moji budoucnost.
Ty šaty jsem šila celé týdny,
aby ženy celého světa viděly, že...
Proč byste...
Zůstaneš doma a vymyslíš způsob, jak se stát jeho ženou.
Už mě neštvi, nebo nebudeš mít vůbec nikoho.
Chudák Elka. Tolik se na ten ples těšila.
-Je to škoda. -Naprosto zdrcující.
Hoši.
To je nádhera.
Výrazně lepší.
Dobrodružství, jdeme!
Jdu za tebou.
S plným žaludkem bych běhat neměl, ale budiž.
Když ucítím strach
Řeknu mu, že bude koukat Já vím, kým budu
Svět napůl spí
Ale až se probudí
Jestli je šance jedna k milionu
Já budu ta jedna
Je-li to výstřel do tmy
Já budu slunce
Nemůžu si dovolit chybu
I když se bojím
Budete mé jméno znát
Budete mé jméno znát, jo
Budete mé jméno znát
Budete mé jméno...
Tys to dokázal.
Výborně, kamaráde.
Ano! Takhle má vypadat vstup na scénu!
Dovol, abych se ti představila.
Jsem tvá famózní kmotřička.
Ale... proč?
Má milá, zachránila jsi mě.
A já teď zachráním tebe
a pošlu tě na ten ples.
Jenže já na ples nesmím.
A ty jsi nejspíš jen výplod mé fantazie.
Nekažme si tuto kouzelnou chvíli logikou.
Chceš jít na ples, poznat bohaté lidi a změnit svůj život?
Zrovna jsem kvůli tomu plakala a zpívala.
To znamená, že ano?
-Ano. -Neslyším.
-Ano. -Od srdce!
-Ano! -Pak tam tedy půjdeš.
Když ti hvězda splní přání
Dostaneš se, kam nemáš zdání
Jo
Když uvěříš ve své sny
Tvůj život se promění
Hvězda přijde za tebou
Osvítí tě září svou
Dá ti sílu kráčet tmou
Promění tě celičkou
V tomhle na ples nemůžeš.
Já vím.
Podívejme.
Je to neobvyklé.
-Nic takového jsem ještě neviděla. -Safra.
Říkalas, že chceš být podnikatelka.
Zamysli se, kmotřičko...
-Uteklo mi něco? -Počkej si.
To ne. Tenhle návrh je čirá fantazie.
-Ani nevím, jestli se dá... -Tiše.
Teď je čas kouzel.
Začíná dost foukat.
Neměli bychom jít dovnitř?
Hvězdička ti ukáže
Co tvůj život dokáže
Hvězdička ti ukáže
Co tvůj život dokáže
Čím se můžeš
Stát
To je nádhera!
Ano, budoucí královno!
Jakže, princi?
Chcete tančit?
Do fronty, Výsosti.
Počkej.
Co se to děje?
Jsou krásné.
Skleněné? Nešlo by něco pohodlnějšího?
Ne.
A co kouzla?
S dámskou obuví už to tak je.
S tím nehnou ani kouzla.
Jak budu...
V tom se nedá chodit.
Lepší...
Už to jde!
Jsi zářící hvězda I když se to nezdá
Celý svět má znát Čím se můžeš stát
Jsi zářící hvězda
I když se to nezdá
-Celý svět má znát -Jo
Čím se můžeš stát
Teď jim ukážeš!
Ale na ten ples mě nedostaneš, viď?
-Do... -Pr...
...kýnka!
Potřebuješ lokaje!
On nás vidí!
Podívejme.
Vy nechutní tvorečkové.
Vy to zvládnete.
-Co zvládneme? -Co zvládneme?
Co zvládneme?
Kde mám ocas? Neudržím rovnováhu!
Vy jste kluci? Myslela jsem, že jste holky.
Jak jsi na to přišla?
Myši jsou přece holky, a krysy jsou kluci.
A jak se asi krysy množí?
Nechme to být. Vy tři se postaráte,
aby se tato krasavice dostala na ples.
Jedeme do paláce?
Vždyť ani nevíme, kde je.
Nepřekročili jsme práh.
Byli jsme venku jen jednou, když jsme utíkali před hadem.
Cože?
Chtěli jsme ti to říct, ale...
Soustřeďte se.
Musíte ji dostat na ples, a to je celé.
Jsi zářící hvězda
I když se to nezdá
Celý svět má znát
Čím se můžeš stát
-Jsi zářící hvězda -Zářící hvězda
I když se to nezdá
-Celý svět má znát -Pověz jim to, kmotřičko
Čím se můžeš stát
Jsi zářící hvězda
I když se to nezdá
Celý svět má znát
Čím se můžeš stát
Jsi zářící hvězda
I když se to nezdá
Nezdá
Celý svět má znát
Čím se můžeš stát
Ty ne, ale já
Je čas jít.
Ano, měli bychom.
Co to dělám?
Macecha se mě zřekne. Vyhodí mě z domu.
Sama mi to řekla.
Bez obav. V těchhle šatech
tě nikdo nepozná.
To se mi nehodí. Mám se tam sejít s někým, kdo mi pomůže.
Ty jsi ale náročná.
Dobrá. On jediný bude výjimka.
-Ale až kouzlo vyprchá... -Moment.
-To se může stát? -Nic netrvá věčně.
Dobré ani zlé.
Pamatuj, až udeří půlnoc,
utíkej.
Jsi zářící
Jsi zářící hvězda
Vážně tu budeme celý večer sedět jako loutky bez života?
Víš, jak ráda tancuju.
Dnes tu nejde o tebe, ale o mě.
A o dohled nad synem.
Jestli se vůbec ukáže.
Nemohla bych tady přednést svůj plán
na snížení chudoby v řadové zástavbě?
-Ne, drahá. Nehodí se to. -Nikdy.
Dámy a pánové,
váš princ.
Tak jo
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
A ještě jednou
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
Je to chlap, jak se patří
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
To je on
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
Věnujte mi minutku Abych vzdala poctu
Chlapovi, co mi Změnil celý život
Mužští bývají sukničkáři Ale on je jiný
Nikdy jsem neslyšela Že by s někým něco měl
Ale to je fuk Na tom mi nesejde
Nenechám se zatáhnout Mezi drbny
Nikdo není dokonalý Ale někdo si zaslouží respekt
A věřte mi, on za to stojí
Připíjím na budoucnost Minulost je pryč
Konečně mám někoho S kým se můžu smát
Jsi blázen
A já s tebou chci mít dítě
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
To je on
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
Je to chlap, jak se patří
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
A ještě jednou
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
Jo, to je on
Všechny je odrazím
Ani sedm armád mi v tom nezabrání
Příště si rozmyslí
Špitat si za mými zády
V noci nemůžu spát Musím na to myslet
Straší mi to v hlavě dokola Jako menuet
A v mých očích může každý číst „Nechte mě být!“
Jestli tvůj pohled zachytím Nebudeš mít klid
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
Nebude to, co chceš slyšet Ale bude to tak
To je chlap, to je chlap To je panečku chlap
To je chlap, to je chlap
To je panečku chlap
To je chlap To je chlap
To je panečku chlap To je chlap
Kde je?
Moc se omlouvám. Nevím, co mě to napadlo.
Ne, to já se omlouvám.
Nejsem zvyklá na urozenou společnost, Milosti.
Nic si z toho nedělejte.
Dnes jsme si před králem všechny rovné.
Jste příliš laskava.
Krásné střevíce.
Ano, jsou skleněné.
Dá se na ně rychle zvyknout.
Pokud mě omluvíte, mířím na balkón.
Nejlepší podívaná je vždycky z výšky.
Panebože.
Podívej se na to. Stojíme před palácem.
Dýcháme stejný vzduch jako královská rodina.
Ať se dál děje cokoli, ode dneška jsem jiný myšák.
Hoši.
Právě jsem si ulevil, a neuvěříte, jak to probíhá.
-Předním ocasem. -Ano!
-K nevíře, co? -Neskutečné.
-Hned bych šel znova. -Tak běž.
-Šel bych, ale nechce se mi. -Dnešek je prostě bomba.
S dovolením, drahá.
Můžu se na něco zeptat?
Ano, Výsosti.
„Výsost“,
to byl ten, jehož krev jsem prolila a sebrala mu korunu.
Říkejte mi Taťána.
-Královna Taťána. -Samozřejmě.
-Královno Taťáno. -Odkud máte ty šaty?
Jsou bohatě zdobené, a přitom
tak jemné a krásné.
To já. To moje.
Co já... Já je... Výtvor... Chci...
Dobrý večer, dámy.
Především bych vám všem rád poděkoval za účast.
Všechny jste krásné a máte co nabídnout.
Ale mám-li být upřímný,
mou pozornost upoutala jen jediná.
Bohužel jsem ji tu dnes nespatřil.
Promiňte. Navrhla jsem je sama.
V tom případě je mi ctí setkat se s takovou umělkyní.
Bylo by možné vidět vaše další práce?
-Víc než možné. -Výborně.
Účastním se slavností po celém světě, a všechny své šaty nesnáším.
Hledám někoho, kdo by cestoval se mnou a oživoval můj šatník.
Možná jste to vy.
Já?
Sejdeme se zítra úderem čtvrté.
Mám hodinu volna před naloděním.
Budu na jižním konci tržního náměstí.
Přijďte včas. Pravděpodobně sem již nezavítám
a nemám trpělivost s těmi, kdo plýtvají mým časem.
-Samozřejmě. -Jsem přece královna, sakra.
Zachraňovat housenky se vyplatí.
Pak říkala, že jsem mamánek,
který dodneška dostává na holou.
Netvařte se, že jste to ještě neslyšeli.
Nestydím se přiznat,
že má matka je úžasná a silná žena.
Vycházíme spolu výborně.
Ale zas tak dobře ne.
Zato můj otec
zrovna nemládne...
Moc se omlouvám.
Panebože.
To se nestalo.
Jsem očarovaná, takže mě nejspíš neviděl.
Ahoj.
-Vypadáš jinak. -Já?
To ty vypadáš jinak.
Celý čistý...
Pěkný kabát.
Proč ses ode mě nechal tak pomlouvat?
Připouštím, že to byla lest...
-Ale zabralo to. Jsi tu. -Ano. A odcházím.
Šaty jsem viděla, bublinky vypila
a mám šanci uskutečnit své sny.
Takže půjdu, než se karta obrátí.
-Díky. -Všechny šaty jsi neviděla.
Dámy a pánové,
byla by chyba neupozornit vás na jednu mimořádnou osobu.
Princezna našeho lidu
a moje malá sestřička.
Gwendolyn.
Princezna má na sobě moje šaty.
Jsi v pořádku?
Ano, jen co se ten sál přestane točit.
Možná pomůže tohle.
Nechceš si zatančit?
Hned teď?
Našel jsem lásku
Pro sebe
Miláčku, skoč do toho po hlavě
A nech se vést
Našla jsem kluka
Krásného, milého
Kdo mohl tušit Že na mě čekáš zrovna ty
Možná jsme děti
Ale milujeme se
Navzdory nesnázím
Dobře to dopadne
Tentokrát
Miláčku, dej mi ruku
-Buď mou a já budu tvůj -Buď můj
Vidím v tvých očích Budoucnost svou
Lásko, já
Tančím v temnotách
S tebou v náručí
Bosi na trávě
Na naši oblíbenou píseň
Když jsem tě viděl v těch šatech
Vypadalas tak krásně
To si ani nezasloužím
Miláčku, vypadáš dokonale
Lásko, já
Tančím v temnotách
S tebou v náručí
Bosi na trávě
Na naši oblíbenou píseň
Věřím tomu, co vidím
Poznávám anděla v lidské podobě
Vypadáš dokonale
To si ani nezasloužím
Vypadáš dokonale
Dnes večer
Můžeme si promluvit o samotě?
Veď mě.
Jaké to je, být bedýnka?
Tohle musí být lepší, ne?
Tady je fontána.
Máte u vás taky fontánu?
Ne, jen občas tekoucí vodu.
-Slyšels to? -Tohle.
-Cože? -To je paráda.
Co to vůbec je?
-Dá se s nimi plácat. -Já vím.
Lidi nadělají hrozný rachot.
Jsem z tebe nesvá.
Celý dnešní večer je šílený.
Mrkni jednou, jestli mi rozumíš.
-V pořádku? -Jo, díky za to sako.
Mně není zima, kdepak.
A jsme tady.
To je krása.
-Mám se zout? -Ne.
Nemusíš. Ta podlaha je 2 000 let stará.
Takže ne?
Nemusíš.
Dobrá.
Panebože.
Zahraješ mi něco na klavír?
Fakt že jo.
Jsi plný skrytých nadání.
Zřejmě tedy nesouhlasíš s těmi, kdo říkají,
že jsem budižkničemu a kazisvět.
Abys věděl, já si to o tobě nemyslím.
Teď už vůbec ne.
Ale měla bys.
Proč?
Jednou budeš naším králem.
Ten systém je špatný.
Mám být králem jen proto, že je králem táta.
Ne že bych o to nestál.
Když jsem byl malý, díval jsem se na tátu,
jak odjížděl do války a jak statečně vypadal ve zbroji.
A chtěl jsem být jako on.
Pak jsem rostl dál
a můj život ovládly tradice a zvyky.
Stále na mě někdo dohlížel a říkal mi, co mám dělat.
Nikdo se mě neptal,
co bych chtěl...
Jak se cítím...
Já ti rozumím.
Co?
Netušila jsem, že to dnes takhle dopadne.
Já doufal, že přesně takhle.
Jsi ta pravá.
Vybral jsem si tě za princeznu.
Co je?
Je mi úplně jedno, že nejsi urozeného původu.
Ne, o to nejde.
Vezmeme se.
Vezmeme se, a zbytek života strávíš jako členka královské rodiny.
A co moje práce?
-Moje šaty? -To se nehodí.
Ženy mají u dvora přesně vymezenou roli.
Ale postaral bych se, aby tě oblékali
ti nejlepší krejčí...
Sama jsem krejčová.
S nikým na světě nechci být víc než s tebou.
Roberte, přestaň.
Mávat celý život z královské lóže mě neláká
o nic víc, než být zavřená ve sklepě.
Mám své sny a musím za nimi jít.
Jestli si musím vybrat...
vyberu si sebe.
Rozumím.
Opravdu.
Našel jsem lásku...
Našla jsem kluka...
Mrzí mě to.
Kolik je hodin?
Je půlnoc.
Musím jít.
Počkej!
-Děje se něco divného. -Klid, to nic.
-Teď sis čistil vousky. -To tedy ne.
Ale ano!
Kam odcházíte, drahá?
Mám si myslet, že mne o vás připravil princ?
Ne, královno. Zítra se sejdeme, slibuji.
Co se děje?
Mí drazí lidé, vaše budoucí královna!
Pomoc.
Tudy.
Wilbure!
Běž, já to zařídím.
Mockrát děkuju. Nikdy na to nezapomenu.
Já taky ne.
-Kouzlo slábne. -Co budeme dělat?
-Co říkal ten motýl? -Že jsme nechutní, blbec jeden.
Co říkal o tom kouzlu?
-Nevím, zpíval jsem. -Proč jsi nedával pozor?
Protože jsem zpíval!
Obouvejte se pohodlně!
Nasedat!
Stát!
Utíkej!
Naskoč!
-Rychle! -Dělej!
Hodila po mně skleněný střevíc.
Všechno mě brní, jako bych měl...
Mě taky všechno brní. Já nechci...
Ne!
Nedívej se na mě!
Začíná mi být dost divně. Všechno mě brní.
Ne!
To je náš konec.
Buď tiše jako myška.
Možná s námi není...
Tolik daní se utratilo za ples, a k čemu to bylo?
Abys ze mě mohl udělat blbce?
-Abys mi dal za vyučenou? -Nezlob se, otče.
Neustále ničíš můj odkaz.
Chápu, že tomu možná nerozumíš,
ale moje vyvolená si nevyvolila mě.
To mě mrzí, broučku.
Přišels o rozum?
Jsi budoucí král, a krále dělá jeho moc.
Na názorech ostatních nesejde.
Hodí se teď vznést dotaz, proč tolik utrácíme za katapulty,
i když už jich máme hromadu?
-Hodí se to jen výrobcům katapultů... -Ticho, Gwen!
Podle mě bychom se měli vyspat.
Nikdo se tě neptal, Beatrice.
Tvůj čas vypršel, Roberte.
Do konce týdne si vezmeš princeznu Lauru.
Je mi jedno, jestli se nemilujete.
Tak rozhodl král.
Pokud je to královská vůle,
můj pane...
Můj drahý.
Co?
Vážně je ti jedno, jestli se nemilují?
Jo. Chci tu mořskou příšeru.
Beatrice, nebuď...
-Veličenstvo. -Ano? Kdes to vzal?
Je to té dívky. Hodila to po mně. Můžu být rád, že žiju.
Podívejme na ni. Celou noc pracuje.
Vsadila na sebe.
Na to bych neměl. Já bych si vzal prince.
Myslíš, že by si tě vybral?
Jsem roztomilý a jde mi mávání. Proč ne?
Já vás slyším.
Určitě se hádáte o to, proč si nechci vzít Roberta.
Zvlášť když ho možná miluju.
Miluješ? Byl to jediný večer.
To, co včera, jsem nikdy necítila.
Kluci, on je tak krásný.
To je.
Ty jeho lícní kosti.
-Má mě rád takovou, jaká jsem. -To zní jako pravá láska.
Máš recht, kamaráde.
Ale jestli bych kvůli tomu
musela obětovat tohle,
nepůjde to.
Chápete, kluci?
Musím se pokusit vybudovat vlastní život, jaký chci.
A královna Taťána je moje šance.
To je fakt.
-Královna Taťána? -Jsi tam?
-Macecha? -To snad ne.
-Ta mě děsí. -Mě taky.
Haló, čekám na čaj.
Popelko? Jdu dolů.
Je mi zle.
Na plese jsi o moc nepřišla.
Princ měl oči jen pro nějakou tajemnou holku.
Ta pak utekla jako husa.
Pozítří si bude brát princeznu Lauru z Northphalie.
Malvolia a Narissa neměly šanci.
Byla jsem hloupá, že jsem si myslela něco jiného.
Matka se nechá unést.
Vím, že jsem na tebe tvrdá.
Nedělám to ze zášti.
Nikdy jsem to nikomu neřekla, ale...
Hrávala jsem na klavír.
Učila jsem se sama.
Byla jsem dobrá.
Byla jsem vážně dobrá.
Nic mi nedělalo větší radost.
Jednou jsem dostala šanci studovat na nejlepší hudební škole
a využila jsem jí.
Měla jsem dvě děti, milujícího manžela,
a k tomu troufalost chtít ještě víc.
Trvalo to jen měsíc.
A když jsem se vrátila, můj manžel...
inu...
měl dojem, že by se řádná manželka neměla chovat tak lehkovážně.
Možná si myslíš, že jsem krutá.
Ale krutost by byla, kdybych tě nechala
myslet si, že můžeš být něčím, čím být nemůžeš.
Ten střevíc...
Bylas to ty, Popelko.
Nevím, co a jak jsi včera udělala,
ale princ si tě vybral. Miluje tě.
Vezmi si ho. Všechny naše potíže se vyřeší.
Nemůžu. Řekla jsem mu, že si ho vzít nechci.
Řekni mu, že ses spletla. Že po ničem jiném netoužíš.
Když ne kvůli sobě, udělej to pro svou rodinu.
O naši rodinu se dokážu postarat.
Nebuď hloupá. Kdo tě naučil takhle přemýšlet?
Prosím, nezahoď tu příležitost.
Vrať se k němu.
Už je pozdě.
Bere si někoho jiného.
Je to pryč.
Dobrá.
Zavedu tě tedy k Thomasovi a provdám tě za něj. Ještě dnes.
Radši bych umřela.
To je mi fuk
Takový je život
Není fér
Není, jak má být
Tolik nadějí
A ta hrdost
Přijdou vniveč
Je to lež
Chtěla bys jen dýchat
Běhat jako holčička
Ale korzet je moc těsný
Podpatky moc vysoké
Svůj poklad zakopej
Za prvního zájemce se vdej
Pochyby si nes s sebou
Až do hrobu
Svět nepotřebuje další zasněnou holku
Jsi moc hloupá A moc mladá
Plná citů A naivity
Jsi slepá A nezkušená
Časem to vzdáš Tak jako já
Ta křídla jsou jen na ozdobu Na létání zapomeň
Nic si z toho nedělej Narodila ses do špatné doby
-Svůj poklad -Zakopej
-Za prvního zájemce -Se vdej
-Pochyby si nes -S sebou
Až do hrobu
Zakopej
Zaň se vdej
Pochyby
Až do hrobu
-Zakopej -Do hrobu
-Zaň se vdej -Do hrobu
Pochyby
-Svět -Zakopej
-Nepotřebuje další -Zaň se vdej
-Zasněnou holku -Pochyby
Ne
Ne!
Zakopej
Zaň se vdej
Pochyby
Do hrobu
Zaň se vdej Pochyby
Nes si je s sebou až do hrobu
-Do hrobu -Do hrobu
Svět nepotřebuje další zasněnou holku
Nech nás.
Od včerejšího večera jsi se mnou nepromluvila.
Zlobíš se, že jsem na tebe křičel.
Nerad to říkám, ale králové křičívají.
Prosím, řekni něco.
Jsem z tebe hrubě nesvůj.
Víš, proč dělá Robert s ženitbou takové cavyky?
Protože je rozmazlený a odmítá dospět. Prosté.
Myslím, že je to proto, že má na očích nás.
Manželství bez lásky a úcty.
Beo, já tě přece miluju.
Mluvit o lásce a milovat jsou dvě různé věci, Rowane.
Než ses stal králem, cítila jsem tvou lásku každý den.
Nedokázal ses ode mě odloučit ani na chvilku.
Chodíval jsi k mému oknu jako rytíř v lesklé zbroji.
Zpíval jsi mi serenády tím svým vražedným hlasem.
Byli jsme mladí. Všechno se mění.
Ne, ty ses změnil. Změnila tě koruna.
Máš strach, abys nevypadal jako blázen.
Jsi posedlý svou pověstí a svým odkazem.
Je to moje životní dílo.
Stálo mě spoustu sil.
Myslíš, že na pokraji sil jsi jen ty?
Zkus být svojí manželkou.
Je hrozně vyčerpávající sedět vedle tebe a usmívat se,
jako bych byla jen rekvizita, která nemá vlastní hlas.
Dala bych cokoli, abych ti mohla říct
před celým královstvím, že se mýlíš.
Beo, nemluvíš rozumně.
Když to říkáš ty... Jsi přece král.
Jiný názor než tvůj se nepřipouští.
S láskou se nedá najisto počítat,
u páru v našem postavení.
Ale my jsme se měli rádi, Rowane.
A teď...
Robert má víc rozumu než my dva.
Dobrý den.
Jsem připravena.
Volal jste mě, Veličenstvo?
Nemůžeme se bavit normálně, jako otec se synem?
Kdepak. Aby sis užil svou moc,
musíš sedět na tom svém vyvýšeném trůně.
Shazuješ mě svým královským hlasem.
Máš totiž strach o svůj odkaz,
a tak potřebuješ řídit každý můj krok.
Myslíš, že se takhle chová silný vůdce?
Roberte,
mýlil jsem se.
Já, král Rowan...
-Zase mluvím královským hlasem? -Trošku. Nemůžeš si pomoct.
Zjisti, komu patří ten skleněný střevíc.
Jestli tě bude chtít, vezmi si ji.
Nebo taky ne.
Je to tvůj život, synu.
Co tě přimělo takhle obrátit?
Rozhodně ne tvoje matka.
Běž, a buď odvážný.
Slyšte, slyšte Možná víte
Že jsem tu od toho Abych vám povídal
O tom Jak se nám princ na plese zakoukal
Do krasavice s hlasem od pána boha Která však nakonec
Radši vzala roha
S půlnocí se vypařila Do temnejch uliček
Nenechala jméno ani doklad Jenom střevíček
A jasnej princ teď hledá Majitelku tý lodičky
Žádný přezky, zipy Nedej bože tkaničky
Střevíc, ten střevíc Vypadal jako můj?
Vem si ty důchodky a vrať se zpátky na hnůj
Nezažehnu v tomhle Princovu pochodeň?
Vždyť nosíš kánoe Ženská, tak zapomeň
Pak mám asi smůlu
Já mám desítky
To zamrzí.
Ale zpíváte parádně.
Lidi Mě přesvědčovat přeci nemusíte
Tím si akorát tak pěkně zavaříte
Běžte, najděte dcery A botu, co září
A neukazujte ji mně Ale budoucímu králi
Ta to není.
Za pokus to stojí.
Ne.
Copak nevědí, že ji hledám?
Ne.
Ne, ta to není.
Kdepak.
Kdepak. Ne.
Nezájem.
-Nápodobně. -Nepovídej.
Tu nenajdeme. Pojeďme domů.
To nejde. Musím jí říct, že se můžeme vzít.
Je krásné, jak moc ji miluješ.
Ty bulíš, Henchi?
A co by ne?
Robertovi můžeme jen závidět.
K čemu je život bez milované osoby?
To můžeme rovnou
zavřít oči a uložit se do hrobu.
Nic jiného nemá význam.
Tak ji najdeme.
Roberte, kde jsi ji našel minule?
Vážně jsem králův natvrdlý syn.
Popelka má pro vás nachystané recepty.
To doufám.
Jestli je šance jedna k milionu
-Dva, tři... -Pro...
Elku!
Pamatujte si mě jako hrdinu!
Jestli je šance jedna k milionu
Chci okusit lásku a bolest
Je-li to výstřel do tmy
-Chci cítit hrdost a hanbu -Já si totiž
-Nemůžu dovolit chybu -Nechci už déle čekat
-Nechci promarnit život -I když se bojím
-Mohl jsem to být já -Mé jméno budete znát
-Nechci být nevyřčeným příběhem -Mé jméno budete
Mé jméno budete znát
Chci radši slavně zemřít
Mé jméno budete
-Jsi v pořádku? -Nazdárek.
Co ty tady?
Není ti nic?
-Není. Musím... -To jsem rád. Hledám tě.
Proč?
Chci ti něco říct.
-Inspirovala jsi mě. -Já?
Nikdy mě nenapadlo, že bych mohl řídit vlastní život.
Vždycky jsem měl pocit, že moje role je předepsaná.
Ale tys mi ukázala, že možné je všechno.
To je milé.
Ale já hrozně spěchám.
Došlo mi, že můžu žít vlastní život.
To vypadá na delší rozhovor.
Chci říct, že si vybírám sebe.
Bože, takhle to vyznít nemělo.
Nemusím být králem.
To už není můj cíl. Můj cíl jsi ty.
Tím, že si vybírám sebe, si vybírám nás.
Tedy pokud to vidíš stejně.
Tvoje mlčení mě...
Nic romantičtějšího jsem nezažila.
Nápodobně.
-Tys přijel na koni. -Je to tak.
-To byla paráda. -Jsi tak krásná.
-Však ty taky. -Díky.
Teď mě vysaď na toho koně a rychle na tržiště.
-Dobrá. -Cože? To ne!
-Ne? Tak promiň. -Chodit můžu.
Ale díky.
Beatrice!
Co je zase tohle?
Beatrice, to jsem já!
Tvůj rytíř v lesklé zbroji!
To nemyslíš vážně.
Miláčku, odhoď předsudky.
Jen se...
Nech se unést.
A jéje. Bude zpívat.
Chtěl bych ti poctu vzdát
A jako kdysi lásku ti dát
To fakt nemusíš.
Už je to tak.
To jsi přece chtěla.
Ba ne.
Ty jsi mně mnohem dražší
Než všechny mořské příšery
Všichni!
Milovali jsme se v našem loži
Panebože.
Miluji tě
To stačí.
Ano, díky.
Velké finále.
Omlouvám se. Choval jsem se jako...
Neuvěřitelně
Nadutý
Moula
Ach, má lásko.
Můžu nahoru?
Ano, ale bez brnění.
Safra.
Zabalte si.
Sláva!
Jo!
Matko, otče?
-Zde. Zvěčňují mne. -Chci vám někoho představit.
Já jsem Elka.
Nádhera.
Vzpomínám si na tebe.
Bylas na té soše.
To jsem nebyla já.
Ale byla. Obličeje si pamatuju.
Mám připravovat svatbu?
Nechci na vás tlačit.
Ale po plese nám zbyla obrovská spousta koláčků.
Ne, se svatbou nespěcháme.
Napřed spolu procestujeme svět.
Mrzí mě, jestli má volba naruší tvé představy o nástupnictví.
To nic.
Shodou okolností mám stejnou krev jako někdo,
kdo se jednou stane největším vůdcem této říše.
Slyšíš to, Gwen?
Co se děje?
Gwen, moje milá.
Odteď jsi první v linii následnictví trůnu.
Ne abys mě zapíchla ve spaní.
Já budu král?
Královna.
Beru.
Fajn.
Aby bylo jasno, to budu jako vládnout?
Ano.
Dobrá.
A všichni to slyšeli?
-Slyšeli. -Ano.
Tolik nápadů!
Nevím, kde začít!
-Výborně. Můžu si sundat tu korunu? -Ano.
Nedáte si čaj?
Je mi ctí vést naše království do nové doby
a vyjádřit nejhlubší úctu svému bratru Robertovi
a jeho nové...
Jak ti říkáme?
No...
Nemusíme tomu nijak říkat.
Prostě... Je to láska.
Láska?
Jo.
Láska.
A jeho nové lásce Elce!
Elko.
Tohle je zřejmě tvoje.
Brož po mamince.
Mohla by tě inspirovat na cestách.
Děkuji.
Tak, dost veselí. Konec oslav.
Všichni domů a do práce.
-Jdeme. -Ne!
Mýlíš se!
Pojďme to rozjet
Ať hraje hudba naplno
Pojďme to rozjet, lidičky
Pojďme to rozjet
Ať hraje hudba naplno
Pojďme to rozjet
Nenechte si říkat
Co máte dělat
Jestli chcete žít Žijte naplno
Nepromarněte to
Celý svět může být Jedna velká paráda
Zkus si to sám
Jen do toho jdi
Pěkně po svém
Musíš to rozjet
Nenech se od nikoho Ze své cesty svést
Musíš to dokázat
Musíš dokázat Že to myslíš vážně
Život je mejdan Tak ať stojí za to
Nepřestávej tančit Ať hraje, co chce
Každou chvíli, každý den Jiné už to nebude
Musíš žít dál
Musíš do toho jít
Musíš být odvážná a moudrá
Musíš to dokázat
Musíš být odolná a silná
Musíš to myslet vážně
Pojďme to rozjet
Jo
Život má být zábava
Ubližovat se nemá
Nikdo neprohrává
Hudba tě osvobodí
Buď, kým chceš být A nevymlouvej se
Musíš do toho jít
Musíš do toho jít po svém
Musíš to myslet vážně
Musíš říkat, co si myslíš
A nenech se od nikoho Ze své cesty svést
Já se nenechám
Ty se nenecháš
Ne
A proto
Pojďme to rozjet
Rozjet
Pojďme to rozjet
Ať hraje hudba naplno
Pojďme to rozjet
Nenech si do toho kecat
Pojďme to rozjet
Já jen vím, že
Láska spasí
Láska spasí svět
Pojďme to rozjet
A je tady konec pohádky.
Naše dívka žila šťastně až do smrti a každý znal její jméno.
Elka. Jmenuje se Elka.
Nepopleťte to.
Tak jo, zvonec, konec!
Překlad titulků: Tomáš Lenikus
Kreativní dohled: Lucie Musílková