Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Yuca...
Kom.
Jag når dig inte härifrån.
Vad envis du är.
Kommer du inte, så lämnar jag dig ensam.
Kom då, Yuca.
Hej, Clara. Hur är det?
Jag tog med mango och pengar.
Kom. Kom nu, Yuca.
Hjälp mig, Clara. Jag har turister borta vid vattenfallen som väntar på mig.
Gå nu, Yuca.
-Är Clara där? -Ja, hon är här.
Hon kommer nu. - Clara.
Blunda.
Kan du klia mig på ryggen?
Här?
-Längre ner. -Här?
-Det gör ont. -Får jag se?
-Den sitter väldigt tajt, mormor. -Låt den vara, den töjer ut sig.
Utsläppt.
-Hon är fin i utsläppt hår. -Då ser hon ut som ett lejon.
-Fan, jag klämde mig! -Ska jag tvätta din mun med tvål?
Men jag slog mig ju.
Stör inte din moster. Hon gör sig i ordning. Kom hit.
Sluta sno kryddnejlika, du ser inte bra ut.
Han är vår herde
Vår moder
hon är full av nåd och kärlek till mig
God kväll, kära grannar.
I kväll ska vi fira och be för jungfru Marias ankomst.
Som ni vet är hon här genom min dotter Clara
som Gud har skänkt många gåvor.
Hon har botat cancer.
Hon har botat knän och hjärtan.
Vi vet att ni hyser samma tro som vi
på att jungfru Maria kommer att uträtta mirakel för er.
-Clarita, nu ber vi. -Kom.
Kom, det går fort.
-Kom nu. -Bara en liten stund.
Heliga Maria, be för oss.
Bota alla som har kommit hit i dag.
Bota alla som är sjuka i hjärtat.
Bota alla som är rotlösa.
Bota alla som känner sig vilsna.
Bota alla...
som är sorgsna. Bota alla...
som är trötta.
Bota alla... som inte vet var de är.
Försiktigt.
Lugn. Lugn, Clarita. Vänta.
Så ja, lugn. Andas.
Lugn, Clara. Vad hände?
Ingenting. En pojke rörde vid henne.
Lugn. Det är ingen fara.
Tänd lampan.
Vi ber.
Välsignad är du, vår drottning och barmhärtighetens moder.
Vårt liv, vår fröjd, vårt hopp.
Så.
Som en våg.
Kan vi sova vidare nu?
Igen.
-Hej! Santiago. -Fresia, till er tjänst.
-Hej. -Hej. María.
Han ska bo hos mig och hjälpa er med Yuca också.
Han är pålitlig.
Jag måste hälsa på min moster som är väldigt sjuk.
-Kom du ensam? -Ja.
-Stannar du länge? -Nej, bara under högsäsongen.
Tretton.
Fjorton.
Femton.
Sexton.
Don Jesús, jag tänkte...
Sjutton, arton, nitton.
Clara, ta in huvudet. Du blir åksjuk.
Ta in handen också.
Den har förändrats mycket sen förra gången.
Den har flyttats till höger och utgör en risk för lungorna
och så även för revbenen på höger sida.
Ryggraden har rört sig långt åt höger.
Doña Fresia, vi måste fundera på operation.
Jag har sagt att jag inte vill ha nån operation.
En operation skulle ge Clara bättre livskvalitet.
Hon skulle kunna gå upprätt.
Hon skulle bli precis som alla andra.
Clara, berätta nu. Har du gjort övningarna som vi sa åt dig att göra
för att stärka musklerna?
-Har du gjort dem? -Ja, hon gör dem varje dag.
Och hur har det varit med smärtan, Clara?
Har du ont?
Hon tycker att det gör ont när vi sätter på henne den här.
Korsetten kan inte hjälpa Clara längre.
-Jag vill inte att hon opereras. -Men försäkringen täcker operationen.
-Den är gratis, mormor. -Det handlar inte om pengar.
Jag vill inte att hon opereras.
-Varför inte? Det är inte rättvist. -Ingen operation.
Gud skapade henne så, och så vill jag att hon ska förbli.
Varför har jag inte kvar mina sneda tänder, då?
Du är annorlunda.
Ska du inte gå till floden? Gå nu.
Gå nu. Gå till floden.
Kände du?
Jag har jordfingrar.
Nej...
Clara.
Marken rörde sig. Så här.
Det var bara ett litet skalv.
Jag har redan matat Amaranto, Amparo, Cielo...
Okej.
och Verde.
-Och så gick jag en sväng med Yuca. -Vad är klockan?
-Åtta. -Men Clara, det är ju jättetidigt.
Gå och lägg dig igen.
Den där killen är kvar här.
Vilken kille?
Killen? Men varför sa du inte det tidigare?
Jag har till och med tutat.
-Du sover djupt. -Ja.
Clara, ta hit Yuca!
Snälla Clara, börja inte med det där nu.
Jag kan ta henne.
Hon vill inte gå.
Jo, men du låter henne ju inte. Släpp henne.
Förlåt.
Klart.
Gå in om du inte ska hjälpa till. Annars får du inte se på tv.
-Du gör Santiago försenad. -Kom nu. Så ja.
Är din moster alltid arg?
Nej, om hon var arg på riktigt skulle vi märka det.
-Så du är en sjusovare? -Nej...
-Clara, vad gör du? -Det känns skönt.
Flickor, nu börjar tv-serien!
Nu börjar flickan med sitt snusk igen.
Det där är snuskigt. Nu går vi till köket.
Var snäll och stäng av tv:n, María.
Doppa fingrarna i det.
Får se om du någonsin lär dig.
Akta så att du inte får chili i ögonen. Nu går vi och lägger oss.
Chilifingrar. Akta.
Lugn och fin.
Är doña Fresia här?
Du är inte vidare pratsam.
Men du förstår väl vad jag säger?
Förlåt, då.
-Vad gör du? Vad har du där? -Mamma säger att den ska sitta där.
Försiktigt.
-Du har några småkryp där. -Låt dem vara.
De bor där.
Santiago, kom in!
-Hur står det till, doña Fresia? - Hej då. -Bra, och med dig?
Det är få turister i det här regnet.
Ja, men sen blir det fint och då kommer det mer folk.
Klänningen sitter jättelöst.
Det behövs bara några små ändringar, så sitter den bättre.
Så vacker du är, hjärtat.
Din mamma hade blivit så stolt över att se dig i en så fin klänning.
Eller hur, Clara?
Visst hade Angela tyckt om att se henne i en så fin klänning?
Clara, sluta leka med dammet. Jag ska städa där.
Nån borde titta på det där.
Snart äter termiterna upp både väggarna och taket.
Clara, ger du mig klackskorna?
Du borde ringa nån som tittar på det.
Nån som kan nåt om trä och sånt. Jag kan inget om det.
Tyget är jättemjukt och fint.
Mamma, har du funderat på vad Clara ska ha på sig på festen?
Ja, hon ska ha samma klänning som när Andrea tog första nattvarden.
Här fattas det några knappar.
Jag vill ha en ny. En blå.
Du har ju alltid tyckt om den här.
-Den där klänningen ser dum ut. -Men snälla Clara...
-Hur känns de? -Jag vet inte, väldigt trånga.
-Du får gå in dem. -Jag vill ha en blå klänning.
Det blir konstigt om du har samma färg som jag.
Mamma har redan mycket jobb med Marías klänning.
Hon gör det med flit.
Du kommer hur som helst att se ut som en ängel.
-Nu blir hon röd igen, mamma. -Sluta nu, Clara.
Så där, gumman. Nu känns det väl bättre?
Så.
Ett, två...
Gå bakåt.
Snurra.
Andrea, ställ dig där borta.
Så här som en pirat.
Precis så.
-Santiago är här. -Santiago! Jag går.
-Okej, men bara en liten stund. -Kom. Sätt dig här.
Sätt på musiken, så visar vi dansen för Santi.
-Hej. -Sätt dig.
Sätt på musiken. Vi ställer upp oss. - Andrea, du står i vägen. Ställ dig där.
-Ska jag stå här? -Flytta på dig.
Kom längre fram. Håll den här linjen.
Ska inte du dansa?
Håll linjen.
-Vad heter den? -Ofir.
Jag ska sätta honom i hans hus.
Skit också.
-Krockade ormen? -Ja.
Får jag spela?
Spela inte för länge, för då drömmer du bara om ormar.
Klia mig där.
Så ja.
Vad?
-Vadå? -Inget.
-Har du småkryp som bor där också? -Nej.
Jag trodde att du hade nåt slags insektshotell.
Nej.
Hon gillar inte att vara bunden.
Jag vet, men det är hennes arbete.
Mamma säger att alla måste arbeta.
Mamma måste arbeta, María måste arbeta, jag måste arbeta...
Och vad arbetar du med?
-Mamma säger att jag arbetar för Gud. -För Gud?
Jag hörde nåt om det.
Att jungfru Maria har uppenbarat sig för dig.
En gång sa Fran att jungfru Maria inte finns.
Då blev mamma arg.
-Varför är du så pratsam i dag? -Tv-serien börjar nu.
Varför sa du inte att Santiago var här? Jag ville bjuda honom på juice.
-Hur vet du att han gillar det? -Alla gillar väl juice. - Santi!
Elva, tolv...
Kom in, Clara! Du bränner dig!
Tretton.
-Den här, då? Den ser spännande ut. -Ja, den är fin.
Varför står du där, Clara? Kom och sätt dig här med oss.
Gå in och lek med Fran, då. Han är där inne.
Så fin bönen var.
Vad fan, Clara! Helvete.
Jag har ju sagt åt dig att alltid knacka.
Ta mig till floden.
Jag hjälper dig.
Vill du röra vid dem?
Vadå?
Sömntutorna.
Visst.
De är så långsamma. Det tar en evighet innan de öppnar sig igen.
För dem kanske det inte känns så långsamt.
Ska vi öva på att kyssas?
Hur då?
Med munnen. För att öva.
Jag vet inte...
Okej, nu går jag i.
Jag öppnade ett blad.
Gå inte utanför den lila markeringen.
Hej.
Åtta...
nio, tio.
Två kvar.
Elva, tolv.
Nu får du äta.
Titta, vad stark jag är.
Har du sett?
-Ta på dig den här. -Nej.
Jag vill att Santiago ska få träffa Ofir.
Sluta med det där. Ta på dig klänningen, fort.
-Jag vill ha de andra kläderna. -Den här är ju fin.
Nej, de andra.
Mormor, jag lämnar Clara här, för hon fånar sig bara!
-Jag kan inte ta med henne i dag! -Jag vill följa med.
Okej, om du vill se ut som en banan, så. Jag väntar där ute. Sätt fart.
Clara gör mig försenad!
Varför har du stövlar på dig?
Det kommer att bli regn.
-Det tror jag inte. -Inte jag heller.
-Tänker du berätta? -Fem.
Hur många har du kysst?
Det säger jag inte. Varför skulle jag det?
-För att jag vill veta. -Nej, det kan du glömma.
-Men säg, då. -Nej.
Jag kan säga min siffra.
-Jag vill inte veta. -Men jag vill veta din.
-Sex, sju, åtta. -Säg nu. Clara säger inget.
De här kostar 3 000. De här är två för en.
-Finns de här i olika färger? -Ja, och tre dofter, tror jag.
Jordgubb, björnbär och mango.
-Är det här nagellack eller eyeliner? -Det är eyeliner.
-Kan du prova det här? -Vänta. - Hon sminkar sig inte så ofta.
Ge mig det. Jag kan göra det, Clara. Jag gör det. Ge mig det.
-Hon ser rolig ut. -Ge henne ögonskugga också.
Nej, hon brukar inte sminka sig.
Gå ut, Clara. Gå ut till bilen i stället.
-Bli inte blöt. Kom, du blir förkyld. -Det här är bra regn.
Kom in.
Vad har du gjort?
Jag har sminkat mig.
Kolla.
Torka bort lite runt kanterna.
Här, och sen gör du så här med pappret...
Här kan du titta.
Vad tycks? Bättre?
Ser jag ut som María?
Nej, du ser ut som dig själv, med eller utan det där.
-Jag gillar det så här. -Okej.
Titta.
Välj en droppe. Vilken som helst här uppe.
Och följ den ända ner.
En gång till. Välj en.
Du förlorade.
-Varför då? -För att din kom sist.
Jag har aldrig lekt den leken.
Min bror och jag brukade leka den.
Den som förlorade fick en smäll.
-Bor han med dig? -Nej.
Han bor ingenstans. Han blev mördad.
-Vem dödade honom? -Jag vet inte.
Han kanske är...
med min syster Angela, Marías mamma.
Där uppe.
Flytta på dig.
Fånga den, Clara.
En kattunge! Varför har du inte sagt att du har en?
-Vad heter den? -Jag vet inte.
Den är inte min, utan kommer bara hit för att få mat.
Vad heter den, Clara? Vad har den för hemligt namn?
Jag vet inte riktigt.
Jag vill hålla den.
Nej, förresten. Den har säkert loppor.
Vad är ett hemligt namn?
Va?
Clara säger att det är en saks eller en människas riktiga namn.
Man får inte plocka de gröna.
Vad spelar det för roll? Det är ju ändå ingen som ser.
Dessutom gör jag som jag vill.
Vi kan väl gå in? Kom.
Ta hand om katten, Clara. Berätta vad den heter sen.
-Vad vill du göra? -Visa ditt sovrum.
Den är blå och lång. Den ser ut som en prinsessklänning.
Har du tatueringar, Santi?
-Har du? -Nej, jag får inte för mormor.
Doppa fingrarna, så kanske du slutar ta på dig själv.
Annars får du inte se på tv.
Få nu inte chili i ögonen.
-Oj då, Clara. -Det svider.
Så ja, Clara.
Spola med vatten.
-Kom, Yuca. -Nej, nej, nej!
Nej, nej. Vänta.
Lugn nu.
Hördu, hur är det?
Vad är det? Hur är det?
Lugna dig.
Lugn.
Så ja, det är ingen fara.
Ingen fara.
Följ med om du vill. Hjälp mig att lugna henne.
Det är bara att gå över. Kom.
Tänk inte på tygremsorna.
Kom.
Lugn, Yuca.
Lugn. Så ja.
Så ja. Lugn.
-Vad tittar du på? -Var är dina hår?
Det ska du strunta i.
Lägg av!
-Det beror på. -Vadå?
-Om du bjuder mig. -Klart att jag gör.
Jag är bara nyfiken.
Ja... jag vet inte.
Du skulle väl hjälpa mig att testa ljusen till festen?
Abrakadabra, simsalabim
Du ska nu något nytt få bli
Förvandla dig till nåt.
Vad hette den första?
Det är Verde.
Det här är Amparo.
Och det där är Tati.
-Tack. -Varsågod.
-Ska du inte ge...? -Hon gillar inte äpple.
Vad är min katts hemliga namn? Jag kallar den bara för "katt".
Det blir nog svårt att få ur henne det.
Det tog jättelång tid innan hon gick med på att berätta mitt namn.
Och när hon väl berättade det...
var det väldigt speciellt och vackert. Jag började nästan gråta.
Hejsan, god dag!
Hej! Vad kan jag hjälpa er med?
Bor doña Clara här?
-Vad är ditt hemliga namn? -Jag ska hämta min mormor.
Mormor, det är nån som söker Clara!
Clarita, kom ut därifrån!
Tack så mycket.
Hon har varit på flera sjukhus, men ingen vet vad som är fel.
Men med hjälp av bön, och med jungfru Marias närvaro,
vet jag att du kan hjälpa mig.
Clarita, välsigna honom.
Var hälsad, Maria, full av nåd.
Herren är med dig. Välsignad är du bland kvinnor.
Välsignad är din livsfrukt.
Heliga Maria, Guds moder, be för oss syndare...
-Hon har alla papper som hon ska ha. -Alla?
Ja, och hon är vaccinerad. Hon har fått alla vaccinationer.
Lugn och fin.
Varför säljer ni henne?
Det går lite trögt med de guidade turerna nu.
Och min dotterdotter ska snart ha sin 15-årsfest.
Så om vi säljer henne får vi lite hjälp...
Clara, vad gör du?
Släpp slangen med en gång!
Nu blir det ingen mer tv för dig!
-Nej. Nej. -Lugn.
-Sätt på dig den. -Nej!
-Clara! -Nej.
Stanna! Kom hit!
-Vänta. Kom nu! -Nej. Nej!
-Clara! -Kom hit!
Nej! Nej!
Clara!
Stanna!
Det här huset håller på att ruttna sönder.
Stanna här, Clara. Mormor sa att du måste det.
Clara.
Clara. Vad har du gjort, hjärtat?
Clara...
Titta så hon ser ut!
Jungfru Maria sa åt mig att göra det.
-Leran är välsignad. -Det står så i Bibeln.
Den blinde sa att Jesus böjde sig ner,
tog upp lera och la den på hans ögon,
och sen kunde han se...
Herrens ljus.
Gud välsigne dig.
Amen.
Lyft på foten. Lyft på fötterna.
Så grisigt!
Folk bara kommer och kommer och kommer.
Kommer du?
Nej, jag tror inte så mycket på sånt där.
Tror du på jungfru Maria?
Jag gör som jag vill.
Går Yuca alltid omkring här själv? Rymmer hon inte?
Vänta, vänta.
Du blöder.
Jaha, vänta lite.
Här. Torka av dig.
Titta vem som är här.
Du glömde skon.
Lyssna.
Jag ritar din hand.
Ska vi öva på att kyssas?
Som på tv.
De är skådespelare och får betalt för det.
Vill du ha betalt?
Nej, nu går vi.
Kom, Yuca.
Clara!
Vad har hänt?
Var har du varit?
-Gå ditåt. Gå nu! -Clara!
Säg inte att du såg Santiago här i dag. Det är vår hemlighet.
Var har du sovit?
Var har du varit, Clara? Som du ser ut! Vad är det här för lort?
Det är alltid samma sak. Jag har fått nog.
Jag orkar inte med det här!
-Clara... -Nej!
-Jag är så less. -Jag värmer vatten åt dig.
-Kom nu. -Nej!
-Lugna ner dig. -Kom nu.
Kom nu!
Vad ska du göra?
Gå in på ditt rum, María.
Gå in på ditt rum.
Du, fredens jungfru.
I dag ber jag för min dotter Clara.
Befria henne från denna ondska,
från ormen som ansätter henne,
som plågar henne dag och natt.
Ta den och släng ner den i ett djupt hål,
så att den inte kan plåga henne mer.
Befria henne från all synd. Amen.
-Ska vi lägga på chili? -Nej, det biter ändå inte på dig.
Håll den stilla.
Kom, så baddar vi med lite vigvatten.
Ofir...
Dö inte.
Långsamt.
Kommer du ihåg slutet på filmen Törnrosa?
Den kommer att bli rosa och blå.
Som en prinsessas.
-Kan vi ha i den här? -Nej, Clara.
-Hur många blir det? -Sjuttio.
Nej, åttio.
-Åttio? -Ja, mormor.
Okej, men vi har gott om stolar och bord. Det är inga problem.
-Jag tänkte att honnörsbordet kan stå här. -Okej.
Jag vill ha en blå banderoll där det står "grattis" och mitt namn.
Där borta på podiet kan vi ha dj:n och musiken.
-Och här blir det ett stort dansgolv. -Vad fint.
Okej. Här borta ligger toaletterna.
-Ska vi titta på köket? Det viktigaste. -Javisst.
Den förra kylen var trasig, vet du.
Den värmde maten i stället för att kyla den.
Clara!
Kom in! Santiago kommer inte i dag!
-Hej. -Hej.
Är det här doña Fresia bor?
Vi går in.
-Hejsan! -Hej!
Hon botade dottern till en man som hade många hästar.
-Får jag titta på henne? -Javisst.
-Hur ser hon ut? -Hon är i fin form.
-Hur gammal är hon? -Åtta.
Yuca!
María!
-Vad är det, mormor? -Ta in Clara, är du snäll.
-Kom, Clara! -Har ni tagit blodprov?
Du får sluta rulla dig så mycket.
Gå nu. Jag kommer och hälsar på dig.
Gå nu.
Gå!
-Yuca! -Yuca!
Yuca!
-Yuca! -Yuca!
Yuca!
-Yuca! -Yuca!
Ska jag ta en?
Det smakar gott.
Det smakar...
kallt och varmt.
Du blir biten av en insekt.
Vill du veta en hemlighet?
Jag sa åt Yuca att ge sig av så att hon inte skulle bli såld.
Men hon ska komma och hälsa på mig.
-Då ska vi väl inte leta efter henne? -Kom.
-Vart ska vi? -Kom.
Jag tror att hon bor vid floden nu.
Vet du var floden tar slut?
Floden tar inte slut.
Jo, det gör den visst.
Där borta, i havet.
Vad gör du?
Får du bada här?
Inte ensam.
Och bara upp till knäna.
Hördu, vänta!
Vänta på mig. Gå inte i ensam.
-Vill du inte gå i djupare? -Jag har redan gått i till knäna.
Än sen? Det är ju ingen som ser. Kom igen nu.
Här, så att du vänjer dig.
Vill du doppa dig helt?
Och hålla andan?
Ja, en liten stund.
Beredd?
Ett, två...
tre.
Är du okej?
Får jag fråga dig en sak?
-Vadå? -Vilket är ditt hemliga namn?
-Sola. -Som i ensam?
- Är det ditt hemliga namn?
Och vilket är mitt?
Snälla, säg det.
Jag kan bota dig.
Från vad?
Allt som gör ont.
Ditt människodjur är sjukt.
Hittar du inte till festen?
-Du släpar klänningen i marken, tjejen. -Får jag följa med?
Clara?
Varför är du här? Hur kom du hit?
Jag räknade hus.
Vill du ha nåt?
När jag är klar kör jag hem dig.
-Nu skjutsar jag hem dig. -Jag gillar ditt sovrum.
Ta på dig den här.
Jag gör det själv.
Ska jag inte hjälpa dig?
Blås. Kallt.
Så?
Min tur.
Vad är det du gör?
Nu har du håret på ända.
Så.
-Tack. -Varsågod.
Vad är det där?
Ska jag sätta på dig den?
Lucía och María har farit runt som tokar i byn och letat efter dig.
-Du har varit borta hela dagen! -Inget hände. Jag hittade henne i byn.
När ska jag ha tid att sy en ny klänning åt henne nu?
Gå in på ditt rum nu.
María vill inte se dig.
Mormor ska sälja Yuca!
-Om de ens hittar henne! -Nej.
-Ska jag dra upp hela? -Ja, vi ska flytta gränsen närmare huset.
Och den här?
Du kan ta in den. Clara ska inte gå ut hit mer.
Kom nu, Clara.
Du ska inte gå ut hit ensam mer.
María, kan du inte sminka dig lite mer diskret?
Men, mormor.
Lockarna försvinner ju.
-Den här är ju inte blå. -Lägg av, Clara. Den är visst blå.
Den må vara blå, men den ser lila ut.
-Moster är här. Gör i ordning Clara. -Byt om nu.
Ja, jag ska ta på mig klänningen.
Jag ville ju ha det utsläppt.
Nej gumman, du är mycket finare i uppsatt hår.
Hej, mamma. - Vad fin du är, Clara!
-Allt bra? -Ja.
-Inga örhängen? -Hon tappar dem bara.
-Jag ska hämta maten. -Ta med en bricka också.
Låt mig kamma dig nu.
-Har du tagit mina skor? -Nej.
Du kommer att vara så fin på festen. Men låt mig kamma klart dig nu.
-De var i ditt rum. -Bråka inte nu, María.
-Varför gör ni er i ordning så tidigt? -Med Clara måste man börja tidigt.
-Lila. -Den är blå, gumman.
Lägg ner den. Herregud.
För Guds skull.
Du gör livet svårt för mig.
Nu välkomnar vi María Robles Gil!
En stor applåd!
Var har vi doña Fresia?
Titta, så elegant hon är.
Man kan se varifrån María har fått sin skönhet.
Mycket elegant.
Vi fortsätter med det traditionella skobytet.
En stor applåd!
Vilka vackra skor.
Visst ser hon ut som en riktig prinsessa?
En stor applåd!
Får vi se en liten snurr?
Fresia och María kan snurra tillsammans!
Snurra, snurra, snurra!
Grattis! En varm applåd!
God kväll. Jag vill tacka er alla för att ni är här
och firar min dotterdotters 15-årsdag.
Jag tänkte att vi skulle be en liten bön och tacka Gud.
Var hälsad, Maria, full av nåd.
Herren är med dig.
Välsignad är du bland kvinnor, och välsignad är din livsfrukt...
Den där är ledig.
-Får jag låna? -Javisst.
Nej, låt henne vara.
-Hon kanske vill dansa. -Nej, låt henne vara.
Titta.
Det klär dig.
Har Yuca hälsat på än?
Inte än. Men snart, så.
Men Clara, då.
Vi torkar bort det här.
Kom och dansa med María.
Du vet att hon inte tycker om att dansa. Varför ska hon skämma ut sig?
-Sluta, mamma. -Hon blir utskrattad.
Kom igen, gå och dansa nu.
María, kom!
Dansa med din moster.
Clara, dansa med Fran.
Clara. Clara!
Mamma bad mig att inte säga nåt till dig, men du borde få veta.
Jo...
Vi hittade en död märr nere vid floden.
Vi har inte tittat närmare på den än.
Men den är vit.
-Vi fortsätter njuta av den här kvällen! -Clara...
En kväll full av liv när vi firar Marías 15-årsdag.
María har en överraskning åt oss.
Kom upp på scenen och bjud oss på lite underhållning!
-Vilka skönheter! -Mår du bra?
Clara?
Hur mår du?
Andas. Lugn. Andas bara.
Andas bara lugnt. Så ja.
Lugn. Lugn.
Så ja.
Clara...
Nej, Clara. Nej.
Nej. Nej...
Snälla Clara, sluta. Clara.
Sluta, Clara. Snälla sluta.
Sluta nu. Sluta nu, Clara! Sluta!
Clara, nej!
Clara, nej.
Förlåt, Clara.
Jag är ledsen.
Fan!
Helvete!
Clara.
Clara!
Lugna ner dig.
Vad är det? Lugna ner dig, hjärtat.
-Vad hände? -Så ja.
-Vad är det som har hänt? -Snälla Clara...
Clara!
Vad är det med dig? Clara?
Vad är det? Lugna ner dig.
-Vad var det som hände? -Jag vet inte. Hon är galen.
-Clara! -Varför gör du alltid så här?
-Lugna ner dig! -Så ohyfsad!
Clara!
Clara?
Släpp henne! Släpp henne, Santiago!
-Släpp henne. -Lugn.
-Clara... -Släpp henne!
Släpp henne! Se upp!
En jordbävning!
Släpp henne nu!
Släpp henne! Det skakar!
Lugn.
Clara...
Så ja. Så ja.
Lugn nu.
Det blåa försvinner om några dagar.
-Var är mamma? -Hon vill nog vara ensam.
-Jag vill vara ensam. -Kan du inte berätta vad som hände?
Du får sova i mitt rum om du vill.
Brukar du inte stryka den här?
Nej, den torkar bra här ute.
Häng upp den.
Clara! Kom ut därifrån!
-Clara! -Gumman, kom ut!
Gumman, kom ut därifrån! Gumman!
-Clara! -Gumman, kom ut därifrån!
-Clara! -Clara!
Kom ut därifrån!
Till Ofir León
Undertexter: Hanna Måhl Åsberg www.plint.com
Ansvarig utgivare från Folkets Bio: Rose-Marie Strand