Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
CO SE NÁM TO STALO?
ANO, JE TO VIRUS. VIRUS JAKO TAKOVÝ JE BEZE VŠECH PRAVIDEL MORÁLKY.
ALE JE TO VÍC NEŽ VIRUS.
NĚKTEŘÍ VĚŘÍ, ŽE JE TO VŮLE BOŽÍ, JAK NÁS PŘIVÉST K ROZUMU.
DOKUMENT NETFLIX
Čínské zdravotní úřady stále pracují na identifikaci viru,
který stojí za nespočtem případů zápalů plic ve městě Wu-chan.
Máme to pod kontrolou. Jedna osoba přicházející z Číny.
Jsme připraveni. Máme ty nejlepší lidi na světě.
Přibývají důkazy o šíření mezi populací,
každou hodinu jsou hlášeny nové případy.
Celý svět teď musí být ve střehu.
Celý svět musí jednat
a být připraven na všechny případy.
V zásadě říkáme: „Myjte si ruce a dělejte, co obvykle.“
WHO tuto nákazu nepřetržitě vyhodnocuje.
Jsme hluboce znepokojeni
alarmující úrovní šíření a závažnosti
a alarmujícími úrovněmi nečinnosti.
Proto jsme vyhodnotili,
že COVID-19 lze charakterizovat jako pandemii.
LEDEN 9 896 PŘÍPADŮ, 213 ÚMRTÍ
WU-CHAN ČÍNA
Když jsem se dnes ráno probudil,
ve zprávách říkali, že zdravotníci ve Wu-chanu
naléhavě potřebují dobrovolníky,
aby jim pomohli dojíždět do práce.
Vláda po zákazu vycházení nevyřešila problém s dojížděním.
Hned jsem se tedy přihlásil.
Teď jedu vyzvednout prvního zdravotníka.
Přestože je čínský Nový rok,
celé město je opravdu tiché.
Nevypadá to jako Nový rok.
- Děkuji. - Není zač.
Vstáváte tak brzy.
V kolik jste šel spát?
Včera jsem spal hodinu.
Mockrát děkuji.
Nevím, kdy to skončí, protože situace se stále zhoršuje.
- Je to stále horší? - Ano.
Potvrzené případy stoupají každý den.
Stoupá taky počet úmrtí.
Právě jsem si vzpomněla, přinesla jsem vám roušku N95.
- Nechám ji tady. - Děkuji.
Jsme zde. Děkuji. Běžte si odpočinout.
Dobře, jasně.
- Děkuji. - Na shledanou.
Toto je alkohol.
Jdu ke kamarádce,
protože Nový rok nemůžeme strávit se svými rodinami ve Wu-chanu.
Šťastný Nový rok! Připijme si.
Takto jedí lidé ve Wu-chanu novoroční slavnostní večeři.
Velmi unikátní.
Tahle je vynikající.
TEHERÁN ÍRÁN
Je to děsivé období.
Dávejte pozor na sebe a svou rodinu.
Nepočítejte s pomocí vlády. Je jim to jedno.
Nemají infrastrukturu ani peníze, aby vám pomohli.
Co se děje? Jdeš jen pro ovoce.
Lékař je připraven k operaci.
Prosím, dejte mi své srdce.
SARA KHAKI A MOHAMMAD REZA EYNI
- To je ale situace! - Nic by se nemělo dotýkat.
Jak dlouho to musí být venku?
Nevím, měli bychom si o tom přečíst.
Farah píše:
„Co se týče viru, tady mají lidé taky panický strach.“
Je v Libanonu?
„Máme tady případy a vláda není vybavena zvládnout jakoukoli krizi.“
- Stejné jako v Íránu. - Já vím.
Dnes papež přes video požádal o modlitby za ty,
kteří jsou nemocní, a za zánik viru.
Papež se také modlil za všechny lékaře a sestry v nemocnicích,
kteří jsou v první linii této bitvy.
Jako by vám něco proklouzlo mezi prsty…
a vy to chcete zadržet.
Chybí mi lidi.
Hodně.
Všechno je tak nejisté, konec je v nedohlednu.
Nikdo neví, jak dlouho ještě budeme muset zůstat v karanténě.
Ale…
nějak…
vím, že to přejde.
Nějak to zvládneme.
LONDÝN SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
Je to neskutečné.
Dystopické.
HASSAN AKKAD FILMAŘ – DOKUMENTARISTA
Přines něco z toho zeleného.
- Farah, podívej se na ten krásný strom. - Je fakt krásný.
Toto moc nepomůže, ale…
víte…
snažíme se.
Lidé vykoupili všechny roušky.
- Je to lepší než nic. - Lepší než nic.
STATEČNÝ NOVÝ SVĚT
BRITÁNIE V LOCKDOWNU
ZEMĚ VÁS ZVE DO BOJE PROTI VIRU
Londýn se přizpůsobuje čtvrtému dni bezprecedentního lockdownu
a znepokojující zprávě, že premiér byl pozitivně testován na koronavirus.
Začali se u mě projevovat mírné příznaky koronaviru.
To znamená teplota a přetrvávající kašel.
Ministr zdravotnictví uvedl, že má příznaky také.
Chci pomoci, protože…
Protože mám pocit, že to dokážu. Není to moje první krize.
Zatím jsem odeslal přes 100 žádostí
každé společnosti, která je ještě v provozu.
Právě jsem se ucházel o místo podpůrného personálu nemocnice.
Nejžádanější pozice jsou nemocniční asistenti.
Tohle je docela náročné. Nemocniční sanitář.
Musíte vozit těla do márnice a z márnice.
A to bych nedokázal.
Uklízení a…
desinfekce a…
stírání povrchů je…
To bude v pořádku.
Páni, právě jsem dostal odpověď.
Na živo.
Jsou to šílené časy, ale uvidíme, co se stane.
- Miluji tě, Hassane. - Taky tě miluji.
Teď jsem se přihlásil na místo uklízeče v nemocnici.
Ne. Budeš farmář.
- To je víc cool. - Mohli by…
Vím, zemědělství je skvělé, ale záleží, kdo se ozve první.
Ne, buď… Staň se farmářem a pak můžeme…
jíst ovoce a být jako na farmě.
Je to mnohem lepší než uklízení.
Kdo se mi ozve první.
- To vezmu. - OK.
PARAISÓPOLIS FAVELA SÃO PAULO, BRAZÍLIE
Mezi obyvateli favely se šíří panika,
žijí ve strachu z devastace, kterou by mohla pandemie přinést
do jejich přeplněných, vládou dlouho opomíjených komunit.
Pojďme!
Honem!
RENATA ALVES ORGANIZÁTORKA UDÁLOSTÍ
Druhou vpravo a pak rovně.
Paraisópolis je jedna z největších favel v São Paolu
s populací 100 000 lidí.
Tam, jak mává ten pán.
Dosud jsme nikdy neměli spolehlivou záchrannou službu.
Vezmi kyslík!
Klid.
Nasadím mu rovnou kyslík.
Vím, že je to zneklidňující,
ale musíte zůstat v klidu.
Sežeň jeho doklady, vezmeme ho do nemocnice, ano?
Zůstaňte v klidu, Igore.
Nadechněte se pěkně kyslíku.
Ten týden, kdy v Paraisópolisu vypukla pandemie,
jsem měla zánět nosních dutin, byla jsem doma a brala léky.
Vadilo mi, že jsem doma a nic nedělám.
- Můžu? - Jeď. Ať počká on!
Jeď, dupni na plyn!
Takže jsem se stala GPS navigátorkou sanitek.
Protože znám všechny průjezdy, zákoutí, ulice.
A díky mé práci v komunitě znám i lidi.
Mám tady 87letého pacienta.
Je velmi slabý a bolí ho celé tělo.
OK, vyrážím.
- Děkuji. - Není zač, ahoj.
Myslím, že nikdo se na tuto práci nehodí víc než já.
Hej, chlape. Co je potřeba udělat?
- Pacienta v posteli 17. - OK.
Dobrý večer, jak se cítíte? Jsem doktor Henderson.
MUDR ARMEN HENDERSON, LÉKAŘ FAKULTNÍ NEMOCNICE MIAMI
Jak se vám dýchá? Žádné problémy s dýcháním?
Ne. Dobře, dobře.
Myslím, že celý můj život byl přípravou
na celou tu katastrofu, která se teď odehrává.
Bolí vás něco?
- Dobře. Zadýchanost? - Sí.
Pandemie mě naučila,
že pokud zůstanete připraveni, nemusíte se připravovat.
Protože jsem lékař, protože řeším krize,
protože znám nerovnosti, které jsou v našich systémech…
Docela jsem se připravil na nejhorší scénáře.
Pravděpodobně bude potřebovat operaci, a to rychle.
- Jo. - Dobře.
Jen jsem se chtěl ujistit, že o tom víš.
Díky, vážím si toho.
- Hezký den. - Hezký den.
- Dobře, ahoj. - Ahoj.
Krize roste.
Vláda si to musí uvědomit dřív, než se to vymkne kontrole.
Pokud s tím nic neudělají, skončíme jako nemocnice Elmhurst v New Yorku.
Neučinili téměř žádné kroky…
Snažím se oprostit od toho, co se stalo v práci,
ale když se podívám na reakci vlády,
rozčiluje mě to.
Je děsivé, jak všichni tito lidé přicházejí…
- A teď jsou to i mladší? - Jsou mladší, jsou nemocnější…
V naší nemocnici léčíme rakovinu…
PŘÍTEL ARMENA
…je to oční nemocnice a centrum na doporučení,
takže se tu děje hodně závažných věcí,
ale to odpadlo a zaznamenali jsme nárůst pacientů s covidem.
Je to šílené. V dohledné době to neskončí.
- Táto, podívej! - Nejvíc stresující v práci…
je prohlašování lidí za mrtvé po vstupu do místnosti.
Když to děláte poprvé. „Ach, můj bože!“
Jo. Je to fakt něco.
Tento člověk byl ještě před chvílí naživu.
A teď není. Vejdete tam.
Prohlašujete je za mrtvé… Zaškrtáváte kritéria.
Hruď se nezvedá. Žádná pupilární reakce, žádný puls.
Žádná reakce na bolest, je to opravdu smutné,
protože ten člověk zemřel sám, bez rodinných příslušníků.
Do té doby jsem sotva kdy někoho musel prohlásit za mrtvého.
A teď mívám jednu nebo dvě osoby za noc.
Myslím, že v neděli jsem prohlásil za mrtvé čtyři lidi.
Je to hrůza, člověče. Nechci být k tomu stoický.
- Víš? - Právě jsem to chtěla říct.
Pozornost, prosím.
Kvůli koronaviru byl vyhlášen nouzový stav.
Tohle je wu-chanské nádraží v lockdownu.
No, šla jsem se projít.
Je to jako v sci-fi.
Poslední dobou už moc nemluvím.
Proboha, je to jako konec světa.
Poslední dobou.
Nejsem ani schopen vyjádřit, jak je to šílené.
Zdá se, že v poslední době hodně přemýšlím
o věcech, které jsem zapomněla udělat.
Je to jako město duchů.
Nekonfrontujte mě s mými neúspěchy…
SPOLEČNĚ TO VŠECHNO ZVLÁDNEME
…nezapomněla jsem na ně.
SVĚTOVÁ ZDRAVOTNICKÁ ORGANIZACE ŽENEVA, ŠVÝCARSKO
- Toto je mimochodem první rozhovor. - Ano!
Takže je dobře, že ho dělám s mým kontinentem.
Vím! Zjistila jsem to.
DR. TEDROS ADHANOM GHEBREYESUS GENERÁLNÍ ŘEDITEL WHO
Dr. Tedrosi, je instituce WHO
schopna pomoct světu vypořádat se s touto pandemií?
Vyhlásili jsme globální nouzový stav,
což je ten nejvyšší stupeň, a to k datu 30. ledna.
Většina zemí nebyla ovlivněna. A ty, které byly…
Měl jsem velké obavy.
Protože po návštěvě Číny na konci ledna,
jsem tvrdil, že virus je veřejný nepřítel číslo jedna,
je to nebezpečný virus,
ale máme příležitost. Udělejme pro to maximum.
V únoru, začátkem března.
Ale jsme tam…
kde jsme.
Situace je skutečně děsivá. Lidé musí zůstat doma.
Opakujeme: „Pokud vám bude špatně, zůstaňte doma.“
Upravili jsme to na:
„Je-li vám špatně, zůstaňte doma a volejte lékaře.“
Jen mi řekni, co mám říct.
„Zůstaňte doma, máte-li příznaky.“
Tak to tady je.
Bude proti tomu vakcína?
Uděláme všechno proto, abychom vyvinuli vakcínu, ale…
Je tam tolik věcí, které se musí povést.
Všichni ji chceme, že? To bezpochyby, ale my…
Neexistuje záruka, že bude vyvinuta.
Můžeme zkontrolovat první část?
„Všichni chceme, aby to skončilo. Chceme zas normálně žít.
Ale realita je taková, že ani zdaleka není konec.“
- To je silné. Všichni spokojení? - Je to silné.
Někteří lidé o tom říkají, že jsme v oku bouře.
Je to pravda, protože koordinujeme reakci.
Nyní je jedinou možností, jak dosáhnout cíle, vyvinutí vakcíny.
OXFORDSKÁ UNIVERZITA SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
Nejrychleji vyvinutá vakcína byla proti příušnicím.
A ta trvala čtyři roky.
PROFESORKA SARAH GILBERT VAKCINOLOŽKA Z OXFORDSKÉ UNIVERZITY
Není tu tlak na výzkum.
Tlak je tu spíš na odstranění bariér,
které by nás zpomalovaly.
Snažíme se dělat všechno najednou
a přijít na to, jak to udělat, aniž by něco bylo špatně.
Začali jsme s technologií, o které víme, že je bezpečná,
a víme, jak ji vyrábět.
Taky víme, jakou dávku chceme použít
a že vyvolá dobré imunitní reakce.
To nám ušetřilo čas.
STOJAN DO BUDOUCNOSTI
Dobré odpoledne všem. Dnes byl docela náročný den.
KLINICKÉ TESTY
Měli jsme řadu problémů,
na klinice i ve výrobě, které si projdeme.
Moje role spočívá v zahájení celého procesu.
A také sehnat na něj peníze.
Je třeba řešit problémy zdraví lidu, ale nejsou peníze.
Dnes byly hlášeny dvě závažné reakce.
U jedince, který měl 48 hodin po očkování teplotu 40,5.
Určitě to souvisí s očkováním.
Problém pro všechny vývojáře vakcín je,
že nevíme, jak silná ta imunitní odpověď musí být,
aby před touto infekcí ochránila.
Nemáme totiž vakcíny proti ostatním koronavirům.
Ten proces u jiných nemocí může trvat roky, že?
- Ano. - Takže to stlačujeme…
- Do dnů. Hodin. - Ano.
Víte, z neznámého viru jsme virus začali poznávat.
A mrzí mě, že když selže politika,
ani technické znalosti nefungují.
Tuto pandemii nemůžeme zastavit, pokud nevíme, kdo je nakažen.
Máme jednoduchou zprávu pro všechny země.
Testovat, testovat, testovat.
DUBEN 3 110 786 PŘÍPADŮ, 229 579 ÚMRTÍ
Pojď se podívat. Myslím, že mám horečku.
Po snídani se mi rozpálilo tělo.
Když jsme se objali, měla jsem pocit, že máš horečku.
Je mi teplo. Už dlouho mi je horko.
Pořád říkáš, že hořím.
Je to vnitřní teplo.
Teheránské pohotovostní středisko.
V případě jakýchkoli otázek o koronaviru stiskněte jedničku.
Cítím, že se něco děje.
Pane doktore, rád bych si s vámi promluvil o mých příznacích.
Včera, ať už to byl panický záchvat, nebo něco jiného,
jsem měl několik minut pocit, že se mi nedostává kyslíku.
Měl jste horečku?
Horečku jsem neměl.
- A kašel? - Ani kašel, vůbec ne.
Většina vašich příznaků souvisí
s vaším jícnem a refluxem žaludeční kyseliny.
Zbytek příznaků, z toho, co jste mi řekl,
souvisí se stresem a úzkostí.
- Co teď? - Perfektní! Nehýbej se!
To je moc krásné!
Je to tvůj novoroční dárek.
Je to opravdu krásné, skutečně.
Polib mne.
Ještě jednou naposledy
a navždy,
když hledám svůj osud.
Celé dopoledne tady leží tři těla.
Někteří zemřeli uprostřed noci.
Doposud pro ně nikdo nepřišel.
Lékaři a sestry, všichni pracují v takových podmínkách.
Velmi se obávám o svou rodinu, přátele
a všechny obyvatele města.
Dobře, viděli jste ho. A teď běžte.
Právě jsem si přečetl zprávu v naší dobrovolnické skupině,
že se nakazil někdo ze skupiny Han Yang.
Ještě nevíme, jestli se nakazil řidič, nebo zdravotník.
Ale zastavili…
vyzvedávání zdravotnického personálu, aby se to nerozšířilo.
Koukněte na tohle. Průkaz NHS.
No jo!
Sanitář.
Vypadá falešný, ale je pravý.
Koukněte na to. V životě jsem na žádný jiný průkaz nebyl tak pyšný.
Uvidíme, jak to půjde.
FAKULTNÍ NEMOCNICE WHIPPS CROSS
Kde je Louise?
Oddělení pro COVID-19. Veřejnosti vstup zakázán.
Docela děsivé. Příjezd na oddělení samotné vyvolává hrůzu.
Úplně první je zapotřebí odstranit veškerý kontaminovaný odpad.
Je to neviditelný nepřítel, takže mám pořádný strach.
To vše pochází od pacientů.
- Toto všechno je třeba vyčistit? - Ano.
Vyčisti to.
Tady. Ty vytři toto.
Když skončíš, dej to na místo.
Dobře.
Albert mi dost pomáhá.
Každý den mi říká: „Hassane, chraň sebe a svou rodinu.
Nos ochranné pomůcky. Myj si ruce.“
Pracovat musím správně.
Protože čistěním chráním doktory a sestry
a také zajišťuji, aby byli pacienti v čistém a vydezinfikovaném prostředí.
Zatím jsem v nemocnici odpracoval tři směny.
Je to celé na hovno. Tak to mohu popsat nejlépe.
Zjistil jsem, že je nemocných 400 zaměstnanců.
A doslova všichni kašlou všude kolem sebe.
Sestry jsou přetížené.
Sestry na mém oddělení jsou…
Dělají 60 hodin týdně.
Jsou frustrované, unavené…
a vůbec netuší, co se děje.
Čekáme od 23:00.
Čeká nás zde takhle mnoho. Říkají, že pomoc není.
Říkají nám, že tam nejsou lékaři.
Jsme…
Je to hrozné.
Není to fér, co musíme prožívat.
Jsme ve velmi špatné situaci. Promiňte.
Nejhorší nás ještě čeká a nemine. Řve to: „Tady jsem!“
Strach spouští tři typy reakcí.
První, že vás paralyzuje.
Druhou je útěk.
Poslední je čelit mu.
Můj Teletubby kostým je připraven.
Jsem už stará.
DR. ROSA LUZ LÓPEZ PRIMÁŘKA JIP, NEMOCNICE ALMENARA
JEDNOTKA INTENZIVNÍ PÉČE COVID-19
Musíme ji odpojit z přístroje
a nahradit jej nosní kanylou.
- Na této straně jsou čtyři pacienti? - Ano.
Jednou z nich je čerstvá matka. Už není na kyslíku.
Vím, o koho jde.
Musí být převezena sem na tuto stranu.
Jeden stabilní pacient bude tady, abychom mohli dát na přístroj dalšího.
Přesun bude vyžadovat více personálu.
Dobře, takže…
Mám mladý tým, ale já zas tak mladá nejsem.
Je mi 55 let, a letos mi bude 56,
ale bez ohledu na to si svoje směny odpracuju.
Nemůžu jim poručit, aby tu zůstali, a já bych šla domů.
Ale je 11:00.
Uvědomujete si, že tento materiál může nakazit zdejší personál?
Děláte tu důležitou práci.
Mimořádně důležitou a nezbytnou. Proto vás potřebujeme.
Vím, že se bojíte. My také. O tom nepochybujte!
Každý, kdo zde pracuje, se bojí, protože všichni máme rodiny.
Obzvlášť vy máte strach, vám zemřel kolega.
Proto se musíme chránit.
Ale nemůžete mít tříhodinové zpoždění.
Za tři hodiny všechno vypadá takhle.
A právě teď vaše zpoždění ohrožuje všechny.
Vás i nás.
A pokud onemocníme,
nebo pokud vy, nebo někdo jiný onemocní, nikdo vás nebude moci léčit.
V této hře, pokud nebudeme hrát naše příslušné role,
jsme zatraceni. Dobře? Tak.
Nikdy jsme neměli tolik pacientů.
Včera v noci se to zhoršilo.
Pokud by se křivka zplošťovala, nebyli bychom v takovéto situaci.
Lidé by sem měli přijít, aby viděli, co se opravdu stane,
když nepřispěješ svým dílem a nezůstaneš doma.
Nikdy jsem neviděla umírat najednou tolik lidí. Takhle ne.
Nejen to, ale i jak náhle upadnou do kritického stavu.
Tak rychle. Není je jak zachránit.
K tomu všemu pandemie odhalila nedostatky ve školství a zdravotnictví.
Protože vzdělanější lidé by byli opatrnější.
To je ubohá strana Peru.
Ahoj.
Ahoj, Aldaire!
Jak se mu daří?
Můžeme ho dát trochu výš?
Je příliš nízko. Chcete pomoct?
Zvednout ho?
Ahoj, Aldaire.
Jak ti je?
Nic moc?
Ano? Chápu. Dobře.
Dobrý. Trochu výš.
Zatlač nohama. Raz, dva, tři. Výborně.
A je to.
- Měl horečku? - Prosím?
- Měl horečku? - Ano, ráno.
STÁTNÍ NEMOCNICE ESSALUD
DILLÍ INDIE
Indie testuje nejméně na světě,
lékaři jsou proto znepokojeni,
že vládní zprávy výrazně podhodnocují počty úmrtí v Indii.
Jak se dny blíží…
Neměj strach.
Jsem nervózní a napjatá.
Co se bude dít za aktuální situace v Dillí.
NUPUR UPADHYAY A MOHIT AGGARWAL
Tak jak jste na tom?
Dobře. Chvílemi dobře, chvílemi v pořádku.
A co miminko?
Miminko se hýbe.
Přes den jen trochu. Necítím pohyby.
- Ale v noci se hýbe. - Takže dítě je aktivní.
Ano, dítě je aktivní.
To je také dobré. Myslím, že dítě bylo vzhůru nohama.
- Ano. Aha. - Bylo v příčné poloze.
Takže musíme zopakovat ultrazvuk
a zjistíme, jestli se dítě otočilo, nebo ne.
Dobře.
A pak se teprve rozhodneme, jaký bude porod.
Po příští konzultaci
bychom měli mít lepší přehled o tom, jak se věci mají.
- Vyhněte se vycházení ven. - Ne, nebudeme.
Nevystavujte se této pandemii.
- Děkuji. - Nemáte zač. Opatrujte se.
- Další návštěva příští týden, že? - Ano, se zprávami.
Jsi v pořádku?
Uvnitř se opravdu bojím.
Dveře jsou otevřené, odeberte si zásilku.
Potom, prosím, zavřete dveře. Děkuji.
Protože už nemůžeme přepravovat zdravotníky,
přihlásil jsem se, že budu rozvážet léky.
Doufám, že je to bezpečnější.
Jsem na cestě do nemocnice Wugang.
Už jsem skoro tam.
Dobře, počkám před bránou.
Zavolám, jak dorazím k bráně.
Dobře, na shledanou.
Jste manželka Hu Zhigoua?
Kdo užívá tento lék?
- Můj manžel. - Nakazil se?
Je to vážný případ.
- Je to vážný případ. - Vážný případ?
Vy ostatní jste v pořádku?
Jen tak tak.
Je tedy v nemocnici?
Ano.
Nepotřebujete odvést?
Už tam skoro jsem.
I tak je to těžké.
Jak probíhá jeho léčba?
Už je o něco lepší. Toto je starší snímek.
Všechny tyto části plic jsou nakažené. Čtyři části jsou poškozené.
Proboha!
Jak teď probíhá jeho léčba?
Užívá antibiotika, hormonální terapii.
Nakazil se, protože pracuje v nemocnici?
Ano. Pracuje na ambulanci.
- Dobře. - Děkuji mnohokrát.
To nic, je mi potěšením.
Musí to pro něj být těžké. Postarejte se o svou rodinu.
Opatrujte se.
Její manžel je ve vážném stavu.
Ale vidím, že má pozitivní přístup.
Jak to všechno skončí?
Teď si dělám starosti o zbytek světa.
Ať se děje cokoliv,
dokud se město nevrátí do normálu a všichni do bezpečí,
budu nadále vykonávat dobrovolnickou práci.
V noci jsem doktor.
Během dne jsem komunitní aktivista a organizátor.
Dělám hodně. Až moc, jak tvrdí moje žena.
OVERTOWN UMĚLECKÉ CENTRUM
- Nejste doktor? - Ano.
- Z které nemocnice? - Fakultní.
Tuším, že jste byl můj lékař na příjmu.
Asi ano.
Děkuji, pane.
- Děkuji. - Není zač.
Většina lidí, o které jsme se tady venku
během pandemie starali,
jsou černoši středního věku.
Zase přijdu.
- Dobře, doktore. - Tak jo.
Lze vidět zanedbávání těchto komunit a odhalování nedostatků,
které se krizí ještě zhoršují.
VÍTEJTE V HISTORICKÉM OVERTOWNU ZALOŽENÉM V 1896
Jak se máte?
- Dobře. Co vy? - Já taky.
- Jsem Armen. - Tasha. Ráda vás poznávám.
Jste dobrovolnice?
Otevřeli jsme to, protože si lidé stěžovali,
že si nemají kde umýt ruce.
Koupelny měli na kilometry daleko.
VEŘEJNÉ TOALETY A SPRCHY
Zřídili jsme veřejné toalety a sprchy
a poukázali na to, co vláda nedělala.
- Jasně. - Dobře?
Covid je jako velmi těžká zkouška.
Je to velmi smutné. Ztratíte střechu nad hlavou, to je to nejtěžší.
Dobře, máte můj ručník?
Mám váš ručník. Toaletní potřeby máte.
Musíte si vyměnit roušku. Je stará. Nefunguje.
Tady je látková. Máte ráda květiny?
- Ano. - Ta se hodí.
- Děkuji. - Dobře.
Lidé čekají na mávnutí kouzelnou hůlkou.
Ať to spraví.
Ve skutečnosti děláme jen to, co by měl dělat okres a město.
Měli by se k lidem chovat lidsky.
Vtipné na tomto je, že… tam to je centrum Miami.
Jen pár kilometrů odtud, kde teď stojíme…
Ale délka života lidí, kteří žijí v centru Miami,
je doslova o 15 let více než u lidí, kteří žijí
v samotném Overtownu.
Je to jako bodnutí do prstu, jo?
Jak jsem řekl, tento nám ukáže…
Jste v pohodě?
…jestli jste před více než dvěma týdny byl vystaven viru.
Můj prst je velmi tenký. Pozor, ať ho nepropíchnete.
Máte příznaky?
- Mám. - Jaké?
Bolesti v krku, kašel, průjem.
- Patnáct minut, ano, Renato? - Dobře.
Teď budeme 15 minut trpět.
Pokud jsem těhotná, je tvoje!
Upřímnou soustrast, drahý.
Zhoršuje se to, umím si představit, jak se cítíš.
Můj telefon se stal linkou důvěry pro celou komunitu.
Nereaktivní.
Uff!
Sakra štěstí.
Můžete si oddychnout, doktore. Nejsem těhotná!
Měl jste štěstí, tentokrát ne.
Potřebovali jsme soukromou službu,
protože státní záchranná služba sem nejezdí.
Podařilo se to díky skupině lidí, která se semkla,
přispěla dary a pomohla nám.
Vláda nepomáhala předtím, a ani během pandemie pomáhat nehodlala.
Řekněte někomu, ať na nás počká, už jsme skoro tam.
Musí najít parkovací místo.
Když nám otevírají dveře,
uvědomujeme si, že pro některé rodiny je covid tím nejmenším problémem.
Otočte ji sem.
Kam jí položit hlavu?
Dobře, lidi. Teď vezměte tohle. Tady je rukojeť.
Přidržte to prostěradlem, aby se to nerozlomilo.
Tudy opatrně…
Pozor na nohy!
Všechno bude v pořádku. Postaráme se o vaše děti.
Jděte pomalu.
- Do sanitky. - Kde jsou nosítka?
Žádná nosítka! Nedávejte ji na nosítka!
To není vtip. Covid není vtip.
- Zatáhni tady. - Počkat!
Potřebujem vyrovnat rovnováhu.
Kde má průkaz totožnosti? Tady není.
Tam je. Zklidni se.
Děkuji, Renato. Moc si toho vážím.
Kdyby něco, zavolej.
Mami, jsem tady, dobře? Jsem tu s tebou.
Změnil jsem si profilovku na „Zůstaňte doma, chraňte zdravotníky.“
A to je ten tweet.
JE MI CTÍ UKLÍZET COVIDOVÁ ODDĚLENÍ.
OD ODCHODU ZE SÝRIE JE LONDÝN MÝM DOMOVEM.
POMÁHAT SOUSEDŮM A SKVĚLÝM ZDRAVOTNÍKŮM JE TO NEJMENŠÍ, CO MOHU UDĚLAT.
Nějakých 61 tisíc.
Nejde o čísla, ale je skvělé, že se to tak rozšířilo.
A s velmi důležitým sloganem #ZůstaňteDomaZachraňteŽivoty.
Dal jsem tam odkaz na nemocnici, kde uklízím.
Aby lidé přispěli. Získalo to spoustu zhlédnutí.
Dal jsem tam i další odkaz na charitu Choose Love.
- Nadace, pro kterou pracuje Farah. Že? - Ano.
To se ještě nikdy nestalo.
S kolegy máme společné to,
že jsme se v Británii nenarodili.
Žijeme tu jako uprchlíci a migranti, pocházíme z více než 10 zemí.
Toto jsou lidé udržující provoz našich nemocnic
a příběh se stal virálním.
Proto chci, aby o nich lidé věděli.
Proto je fotím a sdílím jejich příběhy.
Toto je moje kolegyně, Gimba.
Je to nejlepší žena, jakou jsem v životě potkal.
Tvoje přítelkyně ti utrhne hlavu.
Pracuje v nemocnici roky
u výdeje stravy pro pacienty.
Nevíte, kde je můj telefon?
Potřebuju telefon.
Váš telefon je tady.
A otevřít okno.
Chtěl jsem otevřít to za vámi.
Chcete, abych vám nabil telefon?
- Ne, je nabitý. - Je nabitý. To je dobré.
Děkuji.
Kde mám čaj? Vypiju si čaj.
- Vylilas to na podlahu. - Promiň.
Polilas to, co jsem právě vytřel.
Chceš, abych se zakuckala? Dávám si čaj.
Ne, Gimbo, prosím.
- Gimba už nemluví. - Není to lehké.
Našli tělo nigerijské sestry, která zemřela na COVID-19.
- V Brooklynu. - Nigerijská sestra?
Ano, ale bydlela v New Yorku.
Prý měla COVID-19 a zemřela doma.
Tomuto příběhu, který dali na Facebook, nevěřím.
Tomu nevěřím.
V Americe je to jiné než tady.
V Nigérii, pokud nemáte peníze, nebudou vás léčit.
Ale když koronavirus pronikl do Nigérie,
nigerijská vláda prohlásila, že vás do nemocnice vezmou. Bude to zdarma.
V Sýrii, vláda nemocnice bombarduje.
No ne. Proč?
Protože v nemocnicích jsou lidi, kteří jsou…
kteří jsou proti režimu.
Léčí se tam.
Takže proto bombardují nemocnice.
Proto pořád říkám: „Bože smiluj se.
Odpusť nám. Měj slitování. Měj slitování se svými dětmi.
Smiluj se nad celým světem.“ Protože to je strašné.
Nikdy v životě jsem neslyšela o podobném druhu nemoci.
Nikdy jsem neslyšela o takové nemoci.
Usměj se. Nebuď smutná.
Nejsem smutná. Jsem naštvaná.
Nebuď naštvaná. Proč jsi naštvaná?
Jsem velmi rozrušená. Co se děje, není hezké.
Víme, jaké dopady má pandemie na naše duševní zdraví.
Můžete nám každý sdělit, jak jste zlepšili sebepéči ve svém vlastním životě?
V komunitě zastupuji mnoho postů.
Stále jsem ve Fakultní nemocnici Miami, kde jsem zaměstnán na plný úvazek.
Jsem také organizátorem pro Dream Defenders…
S tolika krizemi, které probíhají ve stejnou dobu,
pro mě bylo doopravdy těžké, abych vlastně zjistil,
kdy je nejlepší čas postarat se o své duševní zdraví,
ale… chvíle, kdy mám pocit, že se cítím nejlépe,
pokud jde o duševní zdraví, jsou, když jsem s rodinou.
Když jsem s manželkou a dětmi.
A velmi chutné.
A můžu se usmívat. Směju se a na moment zapomenu
na to, co se děje.
- Vážně? - Ano.
Tos udělala? Snědla jsi to?
Řekla „jo“.
Kdykoli se něco ve společnosti porouchá, jak jsme viděli,
máme možnost vybudovat něco lepšího.
Ale existují i síly působící opačným směrem.
Byl jsem rasově profilován před mým domem.
Setkání jsem vyhodnotil jako snahu dostat ze mě nějakou reakci.
A jsem opravdu rád, že jsem nezareagovat tak, jak bych měl.
Protože jsem mohl skončit zasáhnutý taserem nebo zastřelen.
Neměl roušku. Byl rozzlobený.
Plival a prstem mi ukazoval do tváře.
Moje žena vyšla ven a byla schopna situaci zmírnit.
Ukázala mu průkaz dokazující, že je to náš dům.
Dcera se dívala u počítače na pohádky,
který je vedle naší bezpečnostní kamery, takže viděla všechno.
Kvůli tomu, když jsme v autě, i teď,
a vidíme policistu, sklání se.
Nechce, aby ji viděl policista.
Myslí si, že bude za něco zatčena.
A…
A když něco takového dělá šestileté dítě,
že skrývá, protože si myslí, že mu policie ublíží,
je to jako kdybyste to dítě okradli o nevinnost.
Je šílené, jak moc jsem dříve trpěla.
Mívala jsem obavy, jak se na mě lidé budou dívat poté,
co uslyší můj příběh.
Ale to bylo hned poté, co jsem se vrátila z vězení.
Pak jsem na něco přišla.
Lidé nechtějí, aby jiní dělali něco dobrého.
Jste stigmatizovaní.
Pokud jste udělali něco špatného, lidé chtějí, abyste zůstali špatní.
Mají vás tak uloženou v paměti.
Zpochybnilo by to jejich názor.
Jak by mohl někdo, kdo byl ve vězení, teď pomáhat druhým?
To je přece nemožné.
To vůbec nesedí. Je to jako olej a voda.
Lidé to nepřijímají.
Obzvlášť když jde o někoho pocházejícího z chudé čtvrti, z favely.
Nejsem žádná matka Tereza jen proto, že jsem po propuštění začla pomáhat lidem.
To je to nejmenší, co musím dělat, ať jsem užitečná.
Bez ohledu na to, že jsem byla ve vězení.
Totéž platí o tom, odkud pochází Andy.
Stejně jako Andy, který je ošetřovatel a černoch,
homosexuál a má manžela.
Ach, chce se ti plakat.
Vždyť přece víš, že jsem cíťa.
Máš pravdu.
Někdy přemýšlím o tom, co bude, až tohle všechno skončí.
- Skončí to někdy? - Skončí.
Jak nám bude ve starých kolejích?
Nepůjde se vrátit do normálu. Jakého normálu?
Už nevím, co jsem dělala, když jsem zaslechla:
- „Pandemie, všeho nechte!“ - Přesně tak.
COVID Č. 04
Kdo nám pomůže? Potřebujeme tři chirurgy.
Máš na starost dýchací přístroj.
Já najdu kanylu pro tracheotomii.
Doktore Lópezi. Slyšíte mě?
Naléhavě potřebuji spoj pro bronchoskopii.
Ahoj. Jak se máš, Aldaire?
Jak se cítíš?
Pomůžeme ti, protože nemůžeš vykašlávat.
Chceme ti pomoct, aby se ti lépe dýchalo, dobře?
Vysvětlili jste to jeho rodině?
Ano. Mluvil jsem s jeho matkou.
- Jeho ubohá matka. - Ubohá matka.
Musí to pro ni být strašné. Je mu teprve 15.
Co chceš dělat?
- Chce si to sundat. - Ne.
Ne!
Dej si ruku dolů.
Ruku dolů.
Děkuji.
Aldaire, jakému fotbalovému týmu fandíš?
Alianza Lima?
- „U?“ - „U?“
„U?“ Ale no tak, opravdu?
No jo.
Jsou chvíle, kdy je množství případů ohromující.
Je to strašné.
Je to jako…
když sledujete film Titanic
po odplutí záchranných člunů…
a víte, co se stane těm, kteří zůstanou.
Ahoj, moje drahá.
Ahoj, drahá Shohreh. To jsem já, Sara.
Saro, má drahá. Jak se máš?
Moje lásko. Upřímnou soustrast.
Viděla jsi, jak odletěl, jako pták?
Viděla jsi, jak lehce odešel?
- Drahá. - Tichý a něžný strýček.
Pořád ten samý laskavý a něžný strýc.
A čestný, vždycky byl tak nevinný.
Vždycky.
Vždy. Odešel bez…
Zanechal nás všechny osamělé a bezradné.
Opustil svět a všechny pozemské věci…
Tento svět je šílený. Srazilo nás to na kolena.
Odpočívá v pokoji a v klidu na nejlepším místě.
Sbohem, má drahá.
Byl to opravdu laskavý a dobrý člověk.
- Sbohem, má drahá. S láskou. - Ahoj.
Lásko.
Jen s tebou
dokáže být náš svět fajn.
Jen s tebou
rozzáří se temná pláň.
Jen ty, můj jediný
vnášíš radost do mých dní.
Silou vaší lásky a oddanosti…
Tímto vás prohlašuji za muže a ženu.
Můžete se políbit!
KARANTÉNNÍ NAROZENINY VYPADAJÍ:
Chutná ti to?
Jo.
Jen ty…
Dobře!
Jen ty mě změníš.
Je pravdou,
jsi mým osudem.
VELMI TĚ MILUJI A JEN CHCI ŘÍCT…
Tak sladká. Tak vzácná.
Moc mi chybíš… Nestačí mi na to slova.
Miluji tě, zlato. Miluji tě.
Jsi můj splněný sen,
ty můj drahý, jediný.
Mohli byste se všichni shromáždit do velkého kruhu
a udělat prostor pro ranní briefing?
Očkování čtvrté skupiny do věku 55 let:
Budou přicházet skupiny pacientů po pěti, každých 20 minut, od půl deváté.
II. FÁZE VAKCINAČNÍCH ZKOUŠEK OXFORD-ASTRAZENECA, SPOJENÉ KRÁLOVSTVÍ
V rámci této studie porovnáváme…
VEDOUCÍ VÝZKUMU
…vakcínu proti koronaviru s kontrolou,
což je schválená a bezpečná vakcína proti meningitidě.
Určité procento účastníků dnes dostane oxfordskou vakcínu proti koronaviru.
Druhá skupina pak dostane vakcínu proti meningitidě.
- Jo. - 1-1-9-7-3-3-8.
Dáme vám vakcínu. Snášíte vakcíny dobře?
Myslím, že jo.
- Jo? Tak dobře. - Jo.
- Cítíte se dnes dobře? - To zjistíme, ano.
- Míváte alergie? - Ne.
Možná vás bude něco pobolívat.
Možná nějaké zarudnutí nebo otok.
- To se dá očekávat. - Dobře.
- V pořádku? - Jo.
- Výborně. - Dobře.
Je možné, že budeme mít funkční vakcínu do konce tohoto roku?
Zjistíme to jedině provedením velkých zkoušek v třetí fázi.
Musíme počkat, až se lidi nakazí,
to je součást testů. Tak se dozvíme, zda vakcína funguje.
Toto je první krok na cestě k dosažení tohoto výsledku v budoucnosti.
Je to tedy možné, ale rozhodně to nemůžeme zaručit.
Na čem bude záležet, je samotné používání vakcíny.
Nejen to, že bude a my budeme znát její účinnost,
ale dát s ní lidi očkovat.
Pokud máte víc než 7,5 miliardy lidí, z nichž většina bude potřebovat vakcínu,
pak je náš program zásobování s AstraZenecou ten nejambicióznější.
Chceme docílit dvou miliard dávek za 12 měsíců.
Dvě miliardy dávek, to stále nestačí.
Pro univerzitu bylo velmi důležité,
abychom spolupracovali s partnerem,
který bude schopen vakcínu dodat do celého světa,
a ne jen do několika bohatých zemí.
Při očkování nejde jen o samotnou vakcínu.
Takže mít připravený systém a mít plány…
TECHNICKÁ VEDOUCÍ, COVID-19, WHO
…aby se mohlo očkovat, to je to zásadní.
Abychom dosáhli lepšího výsledku, musíme spolupracovat.
Musíme se semknout a zatlačit spolu.
Lidé to musí vidět.
Pokud řekneme, že to bude spravedlivé, pak to musí být fér.
VÝKONNÝ ŘEDITEL, KRIZOVÝ PROGRAM WHO
To je skutečná zkouška globálního společenství.
Protože ve hře jsou další síly.
A pokud neustále podkopáváte instituce, které musí lidem poskytnout jistotu,
pak se musíte zeptat, kdo tyto instituce podkopává?
Jak počty případů rostou,
Donald Trump nasměroval svůj hněv na WHO.
Obvinil ji ze zhoršující se krize v USA.
Dávám pokyn své administrativě,
aby zastavila financování Světové zdravotnické organizace
během hodnocení role
Světové zdravotnické organizace v závažném selhání…
Já sám jsem byl napaden, rasisticky.
Moji kolegové dostávají výhrůžky smrtí.
Dokonce i zrovna včera.
Nám to nevadí. Nejde o nás.
Záleží nám na našem světě, protože lidé umírají.
Víte, co říkáme ve WHO?
Tvrdíme, že potřebujeme vakcíny proti covidu…
ale nemáme vakcíny proti scestnému nacionalismu,
nemáme vakcíny proti nerovnosti, žádné vakcíny proti chudobě.
Pokud nevyřešíme problémy,
které jsme jako WHO identifikovali…
nedostatek národní jednoty a nedostatek globální solidarity,
jakékoli nerovnosti mohou být virem zneužity.
A proto…
musíme s tímto virem bojovat společně.
KVĚTEN 5 950 947 PŘÍPADŮ, 384 060 ÚMRTÍ
Tady zaboč doprava.
Tam, kde jsou ti lidé. Uhni z cesty, chlapče!
Pojď dovnitř.
Můžete přinést nosítka.
Přineste nosítka.
- Reagovala? - Ano.
- Omdlela právě teď? - Teď ne, před 10 minutami.
- Kde jsou nosítka? - Nesou je.
Vezměme ji teď. Potřebuji její průkaz.
Lidi, pohyb!
Opatrně.
- Kdo jde s ní? - Její sestra.
Pohni, honem!
Vrátíme se zkontrolovat její matku, dobře? Její matku?
- To mají dělat státní. - Ricardo, proč jsme tady?
- Státní jsou pomalí. - Je to na nás.
Přijedou na jediný výjezd a hned odjedou.
Podívejte, jak státní odjíždí.
Co jsem říkala? Jen přijeli a otočili se.
- Odjeli? - Samozřejmě.
Státní nám nepomáhají.
- Kde? - Jsou pryč.
- Byla velmi nervózní. - Její krevní tlak byl špatný.
- Máš telefon? Dám ti moje číslo. - Nabíjí se.
Napíšu ti to na papír.
Dobrý den. Jsme zpět.
- To máte na uklidnění. - Máte vysoký tlak nebo cukrovku?
Mám cukrovku.
Nedávno jsem ztratila sestru
a můj synovec zemřel,
to vše za posledních sedm měsíců.
Myslím, že to byly dva měsíce. Přišla jsem o sestru a synovce.
- Opatrujte se. - Teď tohle.
Bůh s vámi. Musíte být v pořádku a zůstat v klidu.
- Dobře, drahá. - Všechno bude v pořádku.
Dobře.
Matka mi byla vším.
Moje matka zemřela osm měsíců poté, co můj bratr.
Bylo to šílené, protože jsem tam byla s ní.
Když moje matka zkolabovala, zavolala jsem pomoc.
Ale trvalo jim to dlouho, protože byl víkend.
Byl karneval. Ulice byly zavřené…
a záchrance to trvalo příliš dlouho.
Netvrdím, že má matka zemřela kvůli zpožděné pomoci,
ale je možné, že by jinak nezemřela.
Bylo to velmi komplikované. Pořád mě to hodně trápí.
Nechci, aby jiní přišli o své blízké.
Je to náročné. Je to komplikované.
To je jeden z důvodů, proč dělám to, co dělám teď.
COVID-19 TÝM V PRVNÍ LINII 2020
Jak se máte, drahá?
Není mi dobře. Jsem prostě…
Nemohla jsem spát.
Co říkal syn, když vám volal?
Byl rozrušený.
Rozrušený?
Ano, velmi rozrušený.
Jistě. Chce vidět svoji matku.
Já ho taky chci vidět, ale nevím, kdy půjdu domů.
Chápu.
Nevím, jestli vůbec půjdu domů.
MILUJEME NAŠE ZDRAVOTNÍKY
Ahoj, jak se máš?
Ahoj.
Co se děje?
Jsem v pořádku a co ty?
Díky bohu, všechno dobré. Jsme v pohodě. Jak se máte vy?
Jsme v pohodě.
Co děláte?
Máma dělá fatteh.
Ach, fatteh bych si dal!
Připravuje se snadno.
Včera jsem udělal makloubeh. Byl výtečný.
- Snad ti chutnal. Byl dobrý? - Ano, byl.
To jsem rád.
Farah jedla, dokud nepraskla.
Rýže nebyla moc mastná. Doufal jsem, že bude mastnější.
Chce to ghí.
Kde je máma? Můžu s ní mluvit?
- Ahoj, drahoušku! - Jak se máš?
Dobrou chuť.
Chybíš mi.
Taky mi chybíš.
Co se děje?
- Vše dobré. - Díky bohu, že je všechno v pořádku.
Bůh ti žehnej.
Bůh vám žehnej.
Maminko, jak se máš?
Nového nic moc. Všichni dnes pracují.
Půjdeme k tvé sestře. Nachystali jsme pro ně qatayef.
Za chvíli pojedeme.
Dobře, jdi se najíst. Nebudu tě zdržovat.
- Dobře, drahoušku. Zavolám ti. - Dobře.
- Sbohem. - Sbohem.
- Sbohem, synu. - Sbohem, tati.
Ahoj, jsme na nadjezdu 11. ulice,
kde město Miami bourá stany.
Chci objasnit, že ze stávajících pokynů CDC
pro opatření v oblasti veřejného zdraví vyplývá,
že tábořiště by neměla být narušována.
Zdravím. Dostali jsme zprávy, že bourají lidem stany?
- Zítra budeme mít stany. - Dobře. On jeden potřebuje.
Jestli chcete mluvit na tiskové konferenci…
- Chci. - Jo. Dobře.
- Jak se jmenujete? - Keith Williams.
Dobře, chcete udělat video teď?
- Dáme ho na sociální sítě. - Jestli chcete.
Dobře. Jen nám řekněte, co se stalo a…
Dali nás do noclehárny.
- Což se stalo tak desetkrát, dvacetkrát. - Jo.
- Jinak nám nepomůžou. - Aha…
Ve stejných lidech, které potkávám a vidím na ulicích,
vidím svého otce, vidím svého bratra.
Po rozchodu s matkou můj otec prožil mnoho let v nestabilním ubytování.
A můj bratr to samé.
Jste v pořádku? Řekli vám, že máte otřes mozku nebo něco?
- Nebolí to? - Je to v pohodě.
- Chcete, abych se na to podíval? - No…
Ukažte.
Proboha, čím vás uhodili?
Vypadá to, že se to hojí dobře.
- Kdy jste se naposledy osprchoval? - Předevčírem.
Proč nepřijdete na převaz?
- Máte oblečení? - Jo.
To se snažím říct. Můžete přijít dnes?
Můžete se postarat o to, aby se tam dostal?
COVID-19 znásobil všechno to, co je na Americe špatné.
Jste v pořádku? Určitě?
Nemyslím si, že jsme si vůbec dokázali představit, že takhle dopadneme.
Řekli vám o tom, že se blíží hurikán? Nevěděl jste to.
S tím, co se děje v krizi, a hospodářským poklesem, který jsme měli,
a jak to ovlivnilo černošské a hispánské komunity, můžeme být další řadě.
„Co když přijdu o dům?“ Pořád vám to hlodá…
hlavou, takové otázky.
Chci se ujistit, že neskončím ve stejné situaci, ale také…
pokud ano, chci si být jistý, že budu připraven.
Kde máte pacienty s covidem?
V sedmém?
Porodnice je také v sedmém patře?
- Ne, je v pátém patře. - V pátém.
Chceš si sednout?
Rozestupy.
ULTRAZVUK
Špatně se mi dýchá.
Neboj se. Uvolni se.
Uvolni se. Výška, hmotnost a…
Buší mi srdce.
Vidíte nějaké sraženiny?
Právě teď uvnitř žádná sraženina není.
Placenta je naprosto v pořádku,
ta sraženina se musela vstřebat.
Od minulého týdne se cítím trochu pomalá.
Trochu mi dělá starost růst.
Zaostává o týden a tři dny.
Růst je tedy… Máme trochu obavy.
MÁRNICE
Nenapadlo by mě, že se to stane otci.
Tato nemoc vzala mému otci život.
Stane se z něj anděl pro mě a moji rodinu.
Všichni na sebe dávejte pozor. Opravdu, buďte opatrní.
Arévala bude třeba intubovat.
- Koho? - Arévala.
- Musíme je informovat. - Už jsem to udělala.
Dr. Ceci, chci se s vámi poradit o choulostivém tématu,
spíše o lidské záležitosti než něco technického.
Můj kolega Dr. Vázquez…
Je to strašně kruté.
Umírá.
A chceme mu umožnit, aby se viděl s rodinu, alespoň zdálky.
Je to tak bolestivé. Je jedním z nás.
Tak mladý, 43 let.
Albert povídá: „Pacientka číslo 18 je pryč,“ a já…
Řekl jsem: „Pryč? Nevěděl jsem…“
Byl jsem šťastný, protože ona opravdu trpěla. Řekl jsem:
„Jsem rád, že šla domů.“
Řekl mi: „Ne, Hassane, už bys to měl vědět,
že když řekneme ,pryč‘, znamená to navždy pryč.“
Musel jsem tam jít pro odpadkový vozík.
A… poznáte, když je někdo mrtvý,
protože kolem nich zatahují závěsy…
a slyšel jsem…
Slyšel jsem…
jak ji sestry zabalují.
Zemřela. Je mrtvá.
Viděl jsem ta znamení, viděl jsem příznaky krize.
Nebyli jsme připraveni.
Protože jsme čas a energii investovali do boje mezi sebou.
Z nemocnic mám fobii.
Nesnáším… teda…
Je to tak, že jsem byl ve vězení mučen. Byl jsem v 215.
215 je vojenská rozvědka.
Jedna z nejznámějších stanic tajné policie v Sýrii.
A po třech dnech tam mi velmi otekly paže, protože…
protože jsem měl zlomená obě zápěstí. Toto jsem měl zlomené tady.
Ruku sem měl zlomenou ještě… Tady.
Moje levá noha byla hodně zničená,
protože mi dávali elektrické šoky a bili mě,
takže otekla, hodně ztmavla, až zčernala.
Po třech dnech si řekli, že mě vezmou do nemocnice.
Dali mi přes hlavu pytel a přelepili ho páskou.
Posadili mě do auta. Ale protože Damašek znám…
Damašek znám velmi dobře, věděl jsem, kde jsem.
Věděl jsem, kam mě vzali. Vzali mě do vojenské nemocnice.
Jakmile mě přivedli dovnitř,
facky a údery létaly ze všech stran.
I od klinického personálu, protože jsem odpůrce.
Takže jsem… jeden z těch špatných.
Vzali mě ven, dali mě do jiné místnosti. Byl jsem v strašných bolestech, tak říkám:
„Podívejte se, prosím, na mou levou nohu. Prohlédněte ji.“
Podívali se a řekli…
Zdravotník tohle řekl doslova.
Řekl: „Ach jo…
Abu Ali, sežeň amputační nástroje.“
Tehdy jsem běhal maratony, tak jsem ne…
nechtěl jsem přijít o nohu.
Takže jsem…
V tom momentě jsem se začal velmi horečně hýbat
a řekl jsem…
„Než cokoli amputujete, promyslete si to.
Pojďme to probrat, prosím.“
Jen jsem to chtěl se všemi probrat.
A pak, po pěti minutách mého pláče
a proseb, ať mi neřežou nohu…
Řekli: „Děláme si z tebe srandu.“
A dali mi antibiotika.
Po propuštění mi doktor, který mi operoval nohu, řekl:
„Pokud bys přišel o týden později, přišel bys o nohu.“
Takže jo. Nemocnice nesnáším.
Říkají, že zemřel.
Páni, kdy?
Problémem bude pokrýt jeho směnu.
Zítra, tam nám chybí další lékař.
Nino, protože je nemocný.
Prosím, doktore, udělejte mi laskavost. Právě jsem na covidu.
Mohl byste prosím zavolat Belén, aby našla způsob, jak je nahradit?
Jinak zítra nebudete mít personál.
Doktor. Doktor.
Doktor. Další lékař tam.
Celkem je zde intubováno sedm lékařů.
Tohle svinstvo nás dostane všechny.
Jak se jmenuje tato ulička?
- Tavares Alley. - Dobře.
- Máte astmatickou bronchitidu? - Mám.
- Používáte inhalátor? - Ne.
Co si dáváte, když máte záchvat?
Máma řekla, že koupí inhalátor, ale nemůže si to dovolit.
Moje obavy nejsou o to, kdy tato pandemie skončí…
ale o to, kdy skončí všechny ostatní pandemie?
Právě jsem v Overtownu.
Tropická bouře se změnila v hurikán.
Máme tady varování před tornádem.
Lidé tady mi řekli,
že jim nikdo nepřišel nabídnout úkryt, ani město Miami, ani okres.
Nikdo jim nenabídl dočasný úkryt ani evakuační cestu.
Mám děti. Vystavuji se viru.
Když jsem mluvila s ochrankou,
řekli, že všichni máme virus a zemřeme.
To je ta jejich ochranka!
Mami.
Bolí mě hlava,
v krku a mám horečku.
Bojím se.
Každá smrt slouží jako připomínka, že musíme stát pevně ve svém odhodlání.
Tato úmrtí bohužel zahrnují taky kolegy zdravotníky
a kolegy, kteří pracují v sociální péči.
Zasvětili svůj život péči o druhé.
Dnes mohu oznámit,
že vláda zřizuje plán životních zajištění
pro zdravotníky a kolegy v první linii sociální péče.
Chceme pro podporu rodin,
které se potýkají se smutkem, udělat všechno, co můžeme.
Takže vláda řekla, že zdravotníci,
pokud zemřou, jejich rodina dostane neomezené povolení k pobytu.
- Dostanou povolení… - Nedotknutelnost.
Kromě uklízečů, sanitářů…
výdejců stravy a sociálních pracovníků.
Takže, pokud jde o pracovníka-migranta, jestli umře v boji s pandemií,
rodina nedostane nic. A k tomu mohou ještě být deportováni.
A nemluvíme o pár lidech,
jde o tisíce, ne-li desetitisíce lidí,
základ zdravotnictví.
Já opravdu nejsem schopen pochopit, co je na tom fér.
Není to fér.
Je nefér, že s lékaři a sestrami zachází odlišně.
A děláme to samé.
Bez sanitářů nemohou fungovat.
Pokud se zde nebude uklízet, ucítíš to.
Jsme blíže… k té nemoci než lékaři a všichni ostatní,
protože uklízíme postele, čistíme všechno…
tu nemoc, kterou pacienti mají.
Je to velmi smutné, protože jim na nás nezáleží.
Jsme bezvýznamní pracovníci. Nestarají se o nás, to není fér.
Pro vládu neexistujeme.
Jsme jen levná pracovní síla, to je vše.
Brazílie zaznamenala nejvyšší počet úmrtí na koronavirus za 24 hodin.
Celkový počet případů je nyní půl milionu.
Pandemie není ten problém.
Je jen dalším přidruženým faktorem
k tomu, jak lidé na okraji společnosti musí žít.
Byla jsem hospitalizovaná, můj manžel také.
Já jsem se vrátila domů, ale můj manžel bohužel neměl stejné štěstí
a nakonec zemřel.
Je to pro mě velmi těžké.
Blízcí prohrávají bitvu.
Nejsme naštvaní. Jsme pobouření.
- Zkontroluj… - Ne, zkontrolujte puls.
- Vrať se na chodník. - Ten muž se ještě nepohnul.
- Dýchá? - Má pouta. Nehýbe se!
Stovky lidí dnes večer zaplavily ulice Minneapolisu
po vydání videa, ve kterém strážník při zatýkaní
klečí na krku Georgeovi Floydovi.
Pořád mi to víří hlavou,
pořád se ptám, co mám dělat? Něco udělat musím.
V Minnesotě přišel o život muž.
Někdo mu stál na krku osm minut.
Osm minut!
Zvedněte pravou pěst.
- Řekněte: „Jsem… z předměstí!“ - Jsem…
Jsem z… favely!
- Já jsem… favela! Mám na víc! Víc! - Já chci být… víc!
Víc! Víc než vítěz!
Věřím, že zvítězíme!
Tolik mluví o hygieně, čistotě a mytí rukou.
Stále nám ale každou noc vypínají vodu.
Jsou tu místa, která po osmé večer nemají vodu,
a připojí ji až druhý den ráno v šest.
Jak lze za takových podmínek zastavit virus?
COVID-19 zabíjí lidi.
Černé lidi zabíjí víc než jiné.
I jiné věci zabíjejí černé lidi. Policisté zabíjejí černé lidi.
- Systém zdravotnictví zabíjí černé lidi. - Ano.
- Na černošských životech… - Záleží!
Měsíce jsme pomáhali
nejzranitelnější populaci v okrese Miami-Dade.
Ano, přesně.
A při tom jsem byl zatčen!
Řeknu vám, co se stalo.
Zjistili jsme, že strážník, který mě rasově profiloval
a zatknul mě, má 12 stížností za použití síly.
Má šest civilních stížností.
Kdo je sakra žene k odpovědnosti?
- Nikdo! - Nikdo!
Musíme to udělat my!
Musíme je hnát k odpovědnosti. Jak to uděláme?
Musíme zvolit úplně nové lidi do soudního systému.
- Na černošských životech… - Záleží!
Jeden, dva, tři…
13 MILIONŮ ZAPOMENUTÝCH Z FAVEL
Jsme G10 favel v Brazílii.
Demonstrujeme v klidu.
Pravda. Děkuji za vaši snahu.
- Máme právo jít dál. - Moji nadřízení řekli, že ne.
Chceme mluvit s guvernérem. Musí s námi mluvit.
Poslouchejte, neprojdete.
Počkejte. Tady zastavte.
- Když říkáme, že vás vidíme! - Když říkáme, že vás vidíme!
- Tak vás vidíme! - Tak vás vidíme!
Dostali jsme odpověď.
Guvernér je příliš zaneprázdněn a nebude s námi moci mluvit.
Dobrý den, pane premiére.
Jmenuji se Hassan Akkad a hrdě pracuji jako uklízeč
v nemocnici vzdálené 16 km od nemocnice, ve které jste byl vy.
Nastoupil jsem vlastně ve stejnou dobu,
protože jsem chtěl pomoci tomuto národu překonat pandemii.
Dnes jsem se však cítil zrazen, bodnutý do zad.
Cítil jsem se šokován, když jsem zjistil, že jste se rozhodl,
vaše vláda rozhodla, že vyloučí mne a mé kolegy,
kteří pracujeme jako uklízeči, sanitáři a pracovníci sociální péče, kteří…
Máme minimální mzdy.
Vyloučili jste nás z programu pro pozůstalé.
Pokud tedy zemřu v boji s koronavirem, moje partnerka nebude
mít povoleno zůstat tu na dobu neurčitou.
To je váš způsob, jak nám poděkovat.
Prosím, přehodnoťte to. Těším se na vaši odpověď. Děkuji.
Je nelidské být v polovině zastaven
fašistickou vládou, která chce, aby její lidé zemřeli.
Děkuji.
Bratranci.
Je brzy.
„Zahanben uklízečem v nemocnici…“
Zahanben? Proč to napsali?
Protože včera, když jsem dělal dopis Borisi Johnsonovi, změnili pravidla.
ZAHANBEN UKLÍZEČEM V NEMOCNICI
„Uprchlík získal právo k pobytu pro svou rodinu, pokud zemře v první linii.“
Má to pět milionů zhlédnutí.
A desítky tisíc sdílení.
Po čtyřech hodinách od zveřejnění změnila vláda své rozhodnutí.
Oznámili, že do plánu pro pozůstalé zařadí všechny.
Úklid není součástí práce, kterou děláš. Pro tebe je to dočasná práce.
- Ale pro mě je to můj život. - Jo.
Je to moje práce, dělám to pořád.
Ale oceňuji… velmi si vážím způsobu, jakým jsi toho dosáhl.
- Udělám tohle. - Jo.
- Jo, protože se nemůžeme… - Nesmíme se obejmout.
Ale doufejme…
Nejméně ve 140 amerických městech probíhají protesty
po smrti neozbrojeného černocha zatčeného policií.
Pouze černí lidé vědí, jak je těžké
každý den muset lidem něco dokazovat.
Musíte dokázat, že jste slušní, že dodržujete zákony,
dokázat, že jste čistí, máte čisté vlasy,
že jste si koupili vlastní oblečení,
a pokud máte pěkný telefon, že jste za něj zaplatili.
A… „Nemůžu dýchat“ musí být nahrazeno
„Jsem tady a dýchám.“
- Skandujte jejich jména! - Dante Parker.
Skandujte jméno mého syna! Marcus Brown.
Teď bojujeme za lidstvo.
Chceme, aby za námi stáli všichni z celého světa a bojovali s námi.
SPOLEČNĚ JSME SILNĚJŠÍ
OMLOUVÁME SE ZA NEPŘÍJEMNOSTI, ZKOUŠÍME ZMĚNIT SVĚT
Stojíme spolu jako lidské bytosti, aby celé lidstvo prospívalo.
Potřebujeme změny. A velké.
NIKDY VÍCE
Chceme spravedlnost pro všechny, ať už v Keni, nebo jinde na světě.
To je spravedlnost?
Bez spravedlnosti není mír! Bez spravedlnosti není mír!
My jsme jen zlomek z té masy, která povstane.
- Jdeme dál! - Jdeme dál!
Říkáme celému světu, že co je moc, to je moc.
Jsme spojení!
Jsme spojení! Jsme spojení!
Předěl v boji proti pandemii koronaviru,
Britský ústav pro kontrolu léčiv schválil vakcínu proti koronaviru
vyvinutou společností AstraZeneca a vědci z Oxfordské univerzity.
- Dobrý den. - Dobrý.
Kolem vakcíny je obrovské množství nadšení.
Jen ta nás z toho dostane. To jsme věděli od počátku.
Je to vítězný moment, kdy skáčete radostí?
Ne, spíše ne. Je to spíš úleva.
Ještě to nekončí.
Zaměříme se na to, že existují tři vakcíny,
které jsou účinné, což je skvělá zpráva.
Pokud chceme chránit svět, budeme potřebovat víc než tři vakcíny.
Je tohle vakcína, která pomůže celosvětově víc než ty,
které jsme měli doteď?
Není to nejnákladněji vyráběná vakcína,
také ji je možné použít, aniž by se musela skladovat zmrazená.
Takže se může zařadit do stávající distribuční sítě dodávek vakcín…
Teď bych ráda, aby se dostavilo
uznání skutečnosti, že tento přístup funguje.
Zvládneme to rychleji než v minulosti
a nemusí to být drahé.
Chtěla bych to aplikovat na řešení spousty dalších problémů.
Moje víra ve vědu zůstává silná,
i když tato pandemie nám ukázala, že správná věda
je pouze částí řešení jakékoliv krize veřejného zdraví.
Pro mě je COVID-19 výzva, jasná výzva.
Výzva, která nám říká, abychom se opravdu začali chovat.
Chovat jako globální komunita.
COVID-19 nám toho tolik vzal,
ale také nám dává příležitost rozloučit se s minulostí
a budovat lepší budoucnost.
Chci, abychom to viděli jako příležitost.
Je to krize.
Ale z krizí se rodí příležitosti.
PROSINEC 82 654 704 PŘÍPADŮ, 1 870 924 ÚMRTÍ
Vezmi tuhle stranu.
Podívej se, jak hezky to teď vypadá.
Chce to hosty.
Volá to po hostech.
Jsi v pořádku? Ne?
Mám strach.
Podej mi ruku.
Můj nenarozený andílku.
Tento dopis ti píšu
týden před tvým příchodem do tohoto krásného a rozbitého světa.
Dostaň mě odsud.
Zajímalo by mě, jestli mě teď slyšíš.
Vím, že tato pouť byla pro tebe těžká.
Nyní dostanete malou injekci k znecitlivění spodní části těla.
Někdy mám takový strach.
Bojím se, že nejsme dost dobří
a že je to možná nefér
tě přivádět na tento svět plný utrpení.
Máte chlapečka!
Tady je.
Jednoho dne, až budeš starší,
ti tvůj otec a já budeme moci říct o světě, do kterého ses narodil.
Tvé narození je skutečným paprskem naděje.
Budeš mít příležitost znovu budovat svět
s láskou a soucitem.
Dobré ráno. Jak se máte?
Jsme lékaři. Děkuji, jste velmi laskavý.
- Neboj se. - Jak se nemám bát?
Jak se máte, moje milé?
Lépe, ale jsem unavená.
U několika kolegů došlo k relapsu.
Zlepšili se, relapsovali a teď jsou hospitalizovaní.
Myslela jsem, že se dnes vrátím do práce.
Ale není to tak jednoduché, protože jsem měla zápal plic.
Je to můj seznam JIP, nebo je to někoho jiného?
Chybělas nám na jipce.
Jsi jediná dobrá organizátorka.
Měl to i tvůj manžel?
Nakazila jsem ho. No, vlastně ne.
Nakazila nás naše hospodyně.
Dokážete si představit všechno, co se mi honilo hlavou.
Vedení JIP a všechno ostatní.
Říkala jsem si, že budu špatným příkladem pro zaměstnance.
Myslela jsem jenom na to.
Nakazit se doma!
Ale už je po všem.
Sbohem, děvčata. Děkuji.
Když jsme pohřbili mámu,
návratu na toto místo jsem se vyhýbala co nejdéle.
Je to tady.
Třešňová čtvrť, sektor 15.
Bratr a máma jsou teď už jen čísla.
Na této desce je jméno mého bratra.
Musíme ještě udělat plaketu se jménem mámy.
Jejich nový domov.
Moje máma i Rogério…
Když jsem něco posrala, tak on mi vždycky řekl:
„Co se stalo, stalo se. Pokračuj. Neohlížej se. Musíš jít dál.“
A moje máma, když jsem něco posrala, podívala se na mě a řekla:
„Nemůžu tomu uvěřit, ale jsem s tebou.“
Díky tomu jsem dnes tím, kým jsem.
Odcházím odsud v klidu…
s jistotou, že dělám věci správně.
Není to nic jiného, než co bys chtěla, abych dělala.
- Jaký krásný pták! - Tak krásný!
Tak krásný, můj drahý.
Sletěl dolů tak jemně.
Když jsme malí,
všechno je pro nás tak kouzelné.
Chtěl bych, abychom všichni…
znovu objevovali zázraky v obyčejnosti.
Jako když cítíš dotek rukou rodičů.
Objímáš je.
Kdybych mohla znovu obejmout někoho, koho miluji.
Takže tě odvezu domů. Ale…
- Ale co? - Ale ještě se…
Pojedeme malou oklikou. Chci ti něco ukázat.
Nebude to na dlouho.
- Přivedl jsem tě až sem… - Ano.
Protože jsem ti chtěl ukázat toto.
Proboha. Sakra, bože.
Co?
Gimbo.
Věříš tomu?
Probo… Nemůžu tomu uvěřit. Nerozplač mě teď.
- Kéž bych tě mohl obejmout. - Vím.
„Výdejkyně stravy, Gimba.“
Tento virus nás vyzkoušel.
Všechny nás to změnilo.
Víš, má drahá, na začátku tohoto roku
jsem si myslel, že to bude rok,
kdy dostanu všechno, co jsem chtěl.
Teď vím, že je to rok, ve kterém si vážím všeho, co už mám.
Uslyšíme od lidí, kteří chodí k nám do sprch.
Chtějí říct pár slov.
Tady se mi dostalo více lásky než v Overtownu.
Nyní vidím světlo na konci tunelu.
Snažíme se snít o společnosti, ve které žijeme,
která je zbavena všech rozdílů. Představovat si takové věci
mi pomáhá být tím lékařem, jakým jsem.
Potřebujeme více lidí, jako je Dr. Armen Henderson.
Děkuji, Bishope. Vážím si toho.
Chci poděkovat dobrovolníkům.
Děláme to z lásky,
dobrovolníci ji projevují. Není to charita, je to solidarita.
- Dnes večer musíš ještě do práce! - Dneska musím pracovat.
Všichni, prosím zatleskejte Armenovi!
Ano!
Součástí tradice je, že bojujeme za něco,
čehož výsledek nemusíme spatřit.
Dobré ráno.
Ahoj, Aldaire! Jak se máš?
Lepší? Jsi schopný jíst?
Ano? Viděla tě tvoje máma?
Už mu můžete povolit návštěvu matky.
Protože ho můžeme vzít ven.
- Už není nakažlivý. - Dám jí vědět.
Zkoordinujte to s ní. Ano? Dobře?
Brzy půjdeš domů, ano?
Takhle.
Výborně. Dobrý.
Vezměte ho na procházku.
Ahoj, tady táta. Jsem v práci.
Mám tvoje věci. Přivezu je.
Přijde v 19:00.
Moc se těším.
Jako otec jsem viděl, když se narodil.
Synku!
Jak se máš, zlatíčko?
Moje dítě, jak se máš, synku? Už vypadáš lépe.
Žádné strachy, chlapče. Rychle se z toho vzpamatuješ.
Tvoje máma je tak šťastná.
Modlila se za tebe.
I tvůj bratr Mateo se za tebe modlil.
Buď klidný.
Moje dítě, mám tě hrozně moc rád.
To nic, synku. Mám tě rád.
Buď klidný, synku. Přinesl jsem ti věci.
Je to úžasné, když to lidi přežijí.
Starala jsem se o své pacienty,
protože jsem si přála, aby někdo udělal to samé,
kdyby potřebovala pomoc moje dcera nebo moji rodiče.
Nechci žádné pochvaly.
Chci lepší zdravotní systém.
Chci zaměstnance, kteří mají odhodlání nosit bílý plášť
s vědomím, že to byla naše válka, naše bojiště.
Bylo nám souzeno tu být.
To je vše.
Dobře. Pojďme přes ulici.
Luno!
Chci budovat svět, ve kterém budou moje děti prospívat
a ve kterém budou prospívat i jiné děti.
Potřebuji, abys byla přede mnou.
Chci tě pořád vidět.
Pokračuj. Ano.
Budeme dál bojovat a pokračovat v našem díle.
Jdu.
Nemusíš ji nosit. Dej ji na zem. Je to pes.
Je unavená.
Život jde dál.
Děláme dál to, co umíme nejlépe. Nevzdáváme se.
Svět je tak malý.
Jen společná akce může vytvořit lepší svět, ve kterém budeme žít.
Naší volbou by mělo být sbližování.
Jsme připraveni?
TENTO FILM JE VĚNOVÁN KAŽDÉMU, KOMU VIRUS COVID-19 OVLIVNIL ŽIVOT.
Někdy v našich životech
zažívá každý z nás bolest,
všichni zažíváme smutek.
Ale pokud jsme moudří,
pochopíme, že přijde
vždy zítřek.
Zavolej mě, bratře,
když potřebuješ pomoc.
Všichni potřebujeme někoho, o koho se můžeme opřít.
Mohl bych mít problém,
který ty pochopíš.
Všichni potřebujeme někoho, o koho se můžeme opřít.
Když přijde tíž,
kterou musíš nést,
ale je pro tebe moc.
Jsem hned u tebe,
pomůžu ti s ní.
Stačí jen zavolat.
Zavolej mi.
Stačí jen zavolat.
Zavolej mi.
Překlad titulků: Nora Emery-Kocmanová