Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
‫- מהו הדבר הזה שקרה לנו? -‬
‫- זה נגיף, כן, והוא משולל מצפון או מוסר. -‬
‫- אך הוא בהחלט יותר מנגיף. -‬
‫- יש המאמינים שזו דרכו של האל‬ ‫להשיב אותנו אל דרך הישר. -‬
‫- ארונדהטי רוי,‬ ‫המגפה היא שער -‬
‫- סרט תיעודי של NETFLIX -‬
‫רשויות הבריאות בסין‬ ‫עדיין עובדות על זיהוי הנגיף‬
‫העומד מאחורי התפרצות דלקת ריאות‬ ‫במרכז העיר ווהאן.‬
‫המצב בשליטה.‬ ‫מדובר באדם אחד שהגיע מסין.‬
‫אנחנו ערוכים.‬ ‫יש לנו האנשים הטובים בעולם.‬
‫יש ראיות שהולכות וגוברות‬ ‫על התפשטות בקהילה,‬
‫עם יותר ויותר מקרים‬ ‫מדווחים בכל שעה.‬
‫העולם כולו צריך להיערך.‬
‫העולם כולו צריך לנקוט פעולות‬
‫ולהיות מוכן למקרים עתידיים.‬
‫למעשה אנו אומרים,‬ ‫שטפו ידיים, המשיכו בחייכם כרגיל.‬
‫ארגון הבריאות העולמי עובד מסביב לשעון‬ ‫בהערכת ההתפשטות,‬
‫ואנו מודאגים מאוד,‬
‫הן משיעורי ההתפשטות הגבוהים וחומרתה,‬
‫והן מחוסר הפעולה.‬
‫ולכן אנו מעריכים‬
‫כי ניתן לקרוא לנגיף הקורונה מגפה.‬
‫- מאומתים: 9,896, מתים: 213‬ ‫ינואר -‬
‫- ווהאן, סין -‬
‫כשהתעוררתי הבוקר‬
‫ראיתי הודעות על כך‬ ‫שהצוות הרפואי בווהאן‬
‫זקוק נואשות למתנדבים‬
‫שיעזרו להם להגיע לעבודה.‬
‫אחרי הסגר,‬ ‫הממשלה לא פתרה את הבעיה הזאת.‬
‫- וונהואה לין, ולוגר -‬
‫אז התנדבתי מיד.‬
‫עכשיו אני בדרכי‬ ‫לאסוף את הרופאה הראשונה.‬
‫אף שזה ערב ראש השנה הסיני,‬
‫העיר שקטה מאוד.‬
‫אין הרגשה של ראש השנה.‬
‫תודה.‬ ‫-בשמחה.‬
‫קמת מוקדם מאוד.‬
‫מתי הלכת לישון?‬
‫ישנתי שעה אחת בלילה.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני לא יודעת מתי זה ייגמר,‬
‫כי המצב ממשיך להחמיר.‬
‫ממשיך להחמיר?‬ ‫-כן.‬
‫מספר המאומתים עולה בכל יום.‬
‫מספר המתים עולה.‬
‫כמעט שכחתי,‬ ‫הבאתי לך מסכת N95.‬
‫אני מניחה לך אותה כאן.‬ ‫-תודה.‬
‫זה פה.‬ ‫תודה. לך לנוח.‬
‫בסדר.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב, ביי!‬
‫זה אלכוהול.‬
‫אני הולך לבית של חברה,‬
‫כי אנחנו לא יכולים לבלות את ראש השנה‬ ‫עם המשפחות שלנו בווהאן.‬
‫שנה טובה! נרים כוסית!‬
‫ככה אנשים בווהאן אוכלים‬ ‫את ארוחת ערב ראש השנה.‬
‫יוצא דופן מאוד.‬
‫זה טעים במיוחד.‬
‫- טהראן, איראן -‬
‫זאת תקופה מפחידה.‬
‫שמרו על עצמכם ועל משפחותיכם.‬
‫אל תסמכו על הממשלה.‬ ‫לא אכפת להם.‬
‫ואין להם התשתיות או הכסף לעזור לכם.‬
‫מה קורה? אתה רק מביא את הפירות.‬
‫הרופא מוכן לניתוח.‬
‫בבקשה, תני לי את הלב שלך.‬
‫- שרה חאקי ומוחמד ריזה עייני -‬
‫איזה מצב מוזר.‬ ‫-ששום דבר לא ייגע בשום דבר.‬
‫כמה זמן זה צריך להיות בחוץ?‬
‫צריך לקרוא על זה, אני לא יודעת.‬
‫פארה כתבה:‬
‫"האנשים כאן גם בפניקה בעניין הנגיף."‬
‫היא בלבנון?‬
‫"יש לנו מאומתים, והממשלה, כמובן,‬
‫לא ערוכה להתמודד עם שום משבר."‬
‫זה בדיוק כמו באיראן.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫היום, דרך קישור לסרטון וידאו,‬ ‫האפיפיור ביקש לערוך תפילות‬
‫למען החולים ולמען מיגורו של הנגיף.‬
‫האפיפיור התפלל גם למען‬ ‫כל הרופאים וצוות הסיעוד בבתי החולים‬
‫הנמצאים בחזית המאבק הזה.‬
‫זה כאילו משהו חומק לך מבין האצבעות…‬
‫ואתה חייב להמשיך לאחוז בו.‬
‫אני מתגעגע לאנשים.‬
‫מאוד.‬
‫אין שום ודאות, ושום סוף באופק.‬
‫אף אחד לא יודע כמה זמן‬ ‫אנחנו אמורים להישאר בסגר.‬
‫אבל…‬
‫איכשהו…‬
‫אני יודעת שזה יעבור.‬
‫נעבור את זה איכשהו.‬
‫- לונדון, אנגליה -‬
‫זה מצב סוראליסטי מאוד.‬
‫דיסטופי.‬
‫- חסן אקאד,‬ ‫יוצר סרטים תיעודיים -‬
‫תביא לנו מהירוק הזה.‬
‫פארה, תראי איזה עץ יפה.‬ ‫-הוא יפהפה.‬
‫זה לא עוזר כל כך אבל…‬
‫אתה יודע…‬
‫משתדלים.‬
‫אנשים קנו את כל המסכות.‬
‫זה עדיף מלא כלום.‬ ‫-עדיף מלא כלום.‬
‫- עולם חדש -‬
‫- בריטניה בסגר -‬
‫- המדינה זקוקה לכם במאבק נגד הנגיף -‬
‫בלונדון, מסתגלים ליום הרביעי‬ ‫של הסגר המדינתי חסר התקדים,‬
‫עם דיווחים מדאיגים לפיהם ראש הממשלה‬ ‫נמצא חיובי לנגיף הקורונה.‬
‫פיתחתי תסמינים קלים של נגיף הקורונה.‬
‫כלומר, חום ושיעול מתמיד.‬
‫שר הבריאות צייץ כי גם הוא חווה תסמינים.‬
‫אני רוצה לעזור כי אני…‬
‫כי אני מרגיש שאני יכול לעשות את זה.‬ ‫זה לא המשבר הראשון שלי.‬
‫שלחתי עד כה למעלה ממאה טופסי בקשה‬ ‫לכל חברה שעדיין פועלת.‬
‫ביקשתי עכשיו להצטרף לצוות התמיכה‬ ‫בבית חולים.‬
‫התפקידים המבוקשים ביותר‬ ‫הם לעוזרי משק בבתי חולים.‬
‫זה תפקיד רציני. סבל בית חולים.‬
‫זה האיש שמעביר גופות‬ ‫לחדר המתים ומחדר המתים.‬
‫ו… אני לא מסוגל לעשות את זה.‬
‫לעבוד בניקיון ו…‬
‫וחיטוי ו…‬
‫לנקות משטחים זה…‬
‫אבל יהיה בסדר.‬
‫וואו, קיבלתי תשובה.‬
‫בשידור חי.‬
‫זאת תקופה משוגעת,‬ ‫אבל נראה מה יקרה.‬
‫חסן, אני אוהבת אותך.‬ ‫-גם אני אוהב אותך.‬
‫נרשמתי עכשיו לעבודה‬ ‫כעובד ניקיון בבית החולים.‬
‫לא. אתה תהיה חקלאי.‬
‫זה מגניב הרבה יותר.‬ ‫-טוב, הם יכולים…‬
‫אני יודע שחקלאות היא דבר מגניב,‬ ‫אבל השאלה מי יקבל אותי קודם.‬
‫לא, בוא… תהיה חקלאי ואז נוכל…‬
‫לאכול פירות, ולהיות בחווה.‬
‫זה הרבה יותר טוב מניקיון.‬
‫מי שיחזור אליי קודם,‬
‫אני אקח את העבודה.‬ ‫-טוב.‬
‫- פאבלת פראייסופוליס,‬ ‫סאו פאולו, ברזיל -‬
‫פניקה פושטת בקרב תושבי הפאבלה,‬ ‫אשר חיים בפחד‬
‫מפני ההרס שהמגפה עלולה לגרום‬
‫בקהילות הצפופות שלהם,‬ ‫שאינן זוכות לתשומת לבה של הממשלה.‬
‫קדימה!‬
‫- רנאטה אלווס, מפיקת אירועים -‬
‫השני מימין, נכון?‬
‫פראייסופוליס היא אחת הפאבלות‬ ‫הגדולות ביותר בסאו פאולו,‬
‫עם אוכלוסייה המונה מאה אלף.‬
‫שם, איפה שהבחור מסמן לנו.‬
‫מעולם לא יכולנו לסמוך‬ ‫על שירות האמבולנסים.‬
‫תביא את החמצן.‬
‫לאט.‬
‫אני אחבר אותו ישירות לחמצן.‬
‫אני יודעת שזה מלחיץ,‬
‫אבל אתה צריך לשמור על רוגע.‬
‫מותק, קחי ממנו תעודת זהות,‬ ‫כי אנחנו לוקחים אותו לטיפול, טוב?‬
‫איגור, תירגע.‬
‫קדימה, תיהנה מהחמצן.‬
‫בשבוע שבו המגפה התפרצה כאן בפראייסופוליס,‬
‫סבלתי מסינוסיטיס‬ ‫והייתי בבית עם טיפול תרופתי.‬
‫היה לי קשה להיות בבית ולא לעשות כלום.‬
‫אפשר לנסוע?‬ ‫-סע. אתה חכה שם.‬
‫קדימה, סע!‬
‫אז נהייתי נווטת הג'י-פי-אס של האמבולנס.‬
‫כי אני מכירה את כל הסמטאות,‬ ‫הפינות והרחובות,‬
‫ואני מכירה את האנשים כאן‬ ‫בגלל העבודה שלי בקהילה.‬
‫יש לי חולה בן 87.‬
‫הוא חלש מאוד וסובל מכאבי גוף.‬
‫טוב, אני בדרך.‬
‫תודה.‬ ‫-בשמחה, ביי.‬
‫אני חושבת שאין אדם‬ ‫שמתאים יותר לתפקיד הזה ממני.‬
‫- מיאמי, ארה"ב -‬
‫היי, יש עבודה?‬ ‫-מה קורה?‬
‫חולה אחד במיטה 17.‬ ‫-טוב.‬
‫שלום, מה שלומך? אני ד"ר הנדרסון.‬
‫- ד"ר ארמן הנדרסון, רופא,‬ ‫מערכת הבריאות, אוניברסיטת מיאמי -‬
‫אתה חווה קוצר נשימה?‬ ‫אתה מתקשה לנשום?‬
‫לא. טוב, בסדר.‬
‫אני חושב שכל חיי‬
‫הכינו אותי‬
‫לאסון שמתרחש עכשיו.‬
‫כואב לך?‬
‫טוב. יש קוצר נשימה?‬ ‫-כן.‬
‫המגפה לימדה אותי‬
‫שאם נשארים מוכנים, לא צריך להתכונן.‬
‫- אונ' מיאמי,‬ ‫בי"ח ומרפאות -‬
‫משום שאני רופא,‬ ‫משום שאני מתמודד עם משברים,‬
‫משום שאני מודע לאי השוויון‬ ‫שקיים במערכת שלנו…‬
‫הכנתי את עצמי לתרחישים הגרועים ביותר.‬
‫כן. קרוב לוודאי שהוא יזדקק לניתוח,‬ ‫ומהר, אבל את יודעת…‬
‫כן.‬ ‫-טוב.‬
‫רק רציתי לוודא שאת מבינה את זה.‬
‫תודה, אני מעריכה את זה.‬
‫יום טוב.‬ ‫-יום טוב.‬
‫טוב, ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫היקף המשבר גדל.‬
‫הממשלה צריכה להשתלט על זה,‬
‫כי המצב יוצא משליטה.‬
‫אם זה יימשך ככה, יקרה לנו מה שקרה‬ ‫בבית החולים אלמהרסט בניו יורק.‬
‫הם לא יישמו שום דבר…‬
‫אני מנסה להשאיר‬ ‫את מה שקורה בעבודה בעבודה,‬
‫אבל כשאני רואה את תגובת הממשלה,‬
‫זה מכעיס אותי.‬
‫זה מפחיד,‬ ‫לראות את כל האנשים שמגיעים…‬
‫והם נהיים צעירים יותר?‬ ‫-הם צעירים יותר, חולים יותר…‬
‫בבית החולים שלנו, סרטן…‬
‫- ד"ר דיוויד פוסטר,‬ ‫חבר של ארמן -‬
‫זה בית חולים לעיניים ומרכז הפניות,‬
‫אז יש לנו הרבה מזה,‬
‫אבל זה הוסט הצידה,‬ ‫ויש לנו עלייה בחולי קורונה.‬
‫זה מטורף,‬ ‫זה לא הולך להיגמר בעתיד הקרוב.‬
‫אבא? תראה.‬ ‫-החלק הכי מלחיץ בעבודה…‬
‫זה לקבוע מוות של אנשים.‬ ‫אתה יודע, להיכנס לחדר,‬
‫בפעם הראשונה שאתה עושה את זה‬ ‫בהתמחות, "אלוהים."‬
‫כן, זה הדבר הכי קשה.‬
‫זה אדם שהיה בחיים לפני דקה.‬
‫ועכשיו הוא מת. ואתה נכנס לשם.‬
‫אתה קובע את מותו, אתה…‬ ‫בודק את המדדים.‬
‫אין תנועה בחזה.‬ ‫האישונים לא מגיבים, אין דופק.‬
‫אין תגובה לכאב, וזה עצוב מאוד,‬
‫כי האדם הזה מת לבד‬ ‫בלי המשפחה שלו לידו.‬
‫ולפני זה,‬ ‫כמעט ולא קבעתי מוות של אנשים.‬
‫ועכשיו אני עושה את זה‬ ‫פעם, פעמיים בלילה.‬
‫ביום ראשון אני חושב‬ ‫שקבעתי מוות של ארבעה אנשים.‬
‫זה מבאס, אחי.‬ ‫אני לא רוצה לפתח אדישות.‬
‫אתה מבין?‬ ‫-אני פשוט אגיד את זה.‬
‫לתשומת לבכם.‬
‫הוכרז מצב חירום‬
‫עקב נגיף הקורונה.‬
‫זאת תחנת הרכבת בווהאן אחרי סגר.‬
‫"יצאתי לשוטט"‬
‫זה כמו מדע בדיוני.‬
‫"אני כבר לא מדברת הרבה"‬
‫אלוהים, זה מרגיש כמו סוף העולם.‬
‫"בימים האלה"‬
‫אין לי דרך לתאר כמה זה מטורף.‬
‫"באחרונה אני חושבת הרבה‬
‫על הדברים ששכחתי לעשות"‬
‫זה כמו עיר רפאים.‬
‫"בבקשה אל תראה לי את הכישלונות שלי"‬
‫- נעבור את זה יחד -‬
‫"לא שכחתי אותם"‬
‫- ארגון הבריאות העולמי,‬ ‫ז'נווה, שווייץ -‬
‫זה הריאיון הראשון, דרך אגב.‬ ‫-כן.‬
‫אז אני שמח שאני עורך אותו עם היבשת שלי.‬
‫כן, אני עוקבת.‬
‫- ד"ר תאודרוס אדהנום גברה-יסוס -‬
‫- מנהל כללי,‬ ‫ארגון הבריאות העולמי -‬
‫ד"ר תאודרוס,‬ ‫האם ארגון הבריאות העולמי‬
‫מסוגל לעמוד במשימה ולעזור לעולם‬ ‫להתמודד עם המגפה הזאת?‬
‫הכרזנו על מצב חירום, מצב חירום עולמי,‬
‫זאת רמת החירום הגבוהה ביותר,‬ ‫עד 30 בינואר.‬
‫רוב המדינות לא נפגעו, ואלו שכן…‬
‫דאגתי מאוד,‬ ‫כי אחרי שביקרתי בסין בשלהי ינואר,‬
‫אמרתי שהנגיף הוא האויב‬ ‫מספר אחת של הציבור,‬
‫זה נגיף מסוכן,‬
‫אבל יש לנו חלון הזדמנויות.‬ ‫בואו נעשה כמיטב יכולתנו.‬
‫בפברואר, תחילת מרץ.‬
‫אבל אנחנו…‬
‫נמצאים במצב הנוכחי.‬
‫המצב מפחיד ביותר.‬ ‫אנשים צריכים להישאר בבתים.‬
‫אמרנו פעמים רבות,‬ ‫"הישארו בבית אם אתם מרגישים חולים."‬
‫שינינו…‬ ‫ניסחנו זאת מחדש ואמרנו,‬
‫"הישארו בבית אם אתם חולים‬ ‫והתקשרו לשירות הבריאות שלכם."‬
‫פשוט תגידי לי מה אני צריך להגיד.‬
‫"הישארו בבית אם אתם חולים."‬ ‫אם אתם חווים תסמינים.‬
‫זה מה שכתוב.‬
‫יהיה חיסון?‬
‫נעשה כמיטב יכולתנו לספק חיסון אבל…‬
‫יש כאן המון תנאים שצריכים לקרות‬ ‫כדי לספק חיסון.‬
‫כולנו רוצים שיהיה חיסון, כן?‬ ‫בזה אין ספק, אבל אנחנו…‬
‫אין שום ערובה שיהיה חיסון.‬
‫אז אפשר לסמן את החלק הראשון?‬
‫"כולנו רוצים שזה ייגמר.‬ ‫כולנו רוצים להמשיך בחיינו.‬
‫אך המציאות היא‬ ‫שאנחנו אפילו לא קרובים לסוף."‬
‫זה חזק. כולם בסדר עם זה?‬
‫זה די חזק.‬
‫יש אנשים שאומרים, "אנחנו בעין הסערה."‬
‫זה נכון, כי אנחנו מתאמים את התגובה.‬
‫אז עכשיו האפשרות היחידה לפתור את זה‬ ‫היא לפתח את החיסון.‬
‫- אוניברסיטת אוקספורד,‬ ‫אוקספורד, אנגליה -‬
‫החיסון הכי מהיר שפיתחו אי פעם‬ ‫היה החיסון לחזרת.‬
‫וזה נמשך ארבע שנים.‬
‫- פרופסור שרה גילברט,‬ ‫מפתחת חיסונים, אוניברסיטת אוקספורד -‬
‫זה לא לחץ של סתם חיפוש.‬
‫הלחץ כאן הוא לוודא‬ ‫שאנו מסירים מכשולים‬
‫שעלולים להאט אותנו,‬
‫תוך כדי שאנו עושים כמיטב יכולתנו,‬
‫ומחפשים דרכים לעשות את זה‬ ‫בלי להיכשל.‬
‫התחלנו עם טכנולוגיה‬ ‫שכבר ידענו שהיא בטוחה,‬
‫ואנחנו כבר יודעים איך לייצר אותה,‬
‫ואנחנו כבר יודעים‬ ‫באיזה מינון אנו רוצים להשתמש,‬
‫וזה יזרז את תגובת המערכת החיסונית.‬
‫זה חסך לנו זמן.‬
‫- דגימות לעתיד -‬
‫צהריים טובים. היה לנו יום מאתגר היום.‬
‫- ניסויים קליניים -‬
‫היו לנו כמה בעיות,‬
‫גם בניסויים הקליניים וגם בייצור,‬ ‫אנחנו נעבור עליהן.‬
‫התפקיד שלי הוא להתחיל את התהליך כולו.‬
‫זה גם התפקיד שלי לגייס את הכסף.‬
‫יש לנו בעיות בריאותיות גדולות לפתור,‬ ‫אבל אין לזה כסף.‬
‫היום דווחו שתי תגובות שליליות לא צפויות.‬
‫מדובר באדם שפיתח חום של 40.5‬ ‫48 שעות אחרי החיסון.‬
‫זה בהחלט קשור לחיסון.‬
‫הקושי בעבור כל מי שמפתח חיסון‬
‫הוא שאנו לא יודעים כמה חזקה‬ ‫תגובת המערכת החיסונית צריכה להיות‬
‫כדי להגן מפני הדבקה,‬
‫כי אין לנו חיסונים נגד שאר נגיפי הקורונה.‬
‫התהליך הזה בעבור מחלות אחרות‬ ‫יכול להימשך שנים, נכון?‬
‫כן.‬ ‫-אז אנחנו מצמצמים את זה ל…‬
‫ימים. שעות.‬ ‫-כן.‬
‫מלא להכיר את הנגיף כלל,‬ ‫התחלנו להכיר את הנגיף.‬
‫ומה שמעציב אותי‬ ‫זה שכשהפוליטיקה נכשלת,‬
‫אפילו הידע הטכני לא עוזר.‬
‫אנחנו לא יכולים לעצור את המגפה‬ ‫אם אנחנו לא יודעים מי נדבק.‬
‫יש לנו מסר פשוט לכל המדינות.‬
‫בדיקות, בדיקות, בדיקות.‬
‫- מאומתים: 3,110,786, מתים: 229,579‬ ‫אפריל -‬
‫בואי לבדוק את החום שחשבת שיש לי.‬
‫הגוף שלי התחיל להתחמם‬ ‫אחרי ארוחת הבוקר.‬
‫כשהתחבקנו הרגשתי שיש לך חום.‬
‫אני חם.‬ ‫אני מרגיש חם כבר זמן מה.‬
‫כשאת מחבקת אותי,‬ ‫את אומרת שאת מרגישה חום.‬
‫זה מגיע מבפנים.‬
‫מרכז החירום טהראן.‬
‫הקישו אחת לשאלות בנושא נגיף הקורונה.‬
‫אני מרגיש שמשהו קורה.‬
‫ד"ר, אני רוצה לדבר איתך על התסמינים שלי.‬
‫אתמול בלילה, אני לא יודע‬ ‫אם זה היה התקף חרדה,‬
‫אבל הרגשתי שאני לא מקבל חמצן‬ ‫במשך כמה דקות.‬
‫היה לך חום?‬
‫אין חום.‬
‫שיעול?‬ ‫-גם לא שיעול, בכלל לא.‬
‫רוב התסמינים שלך קשורים‬
‫לוושט ולהחזר קיבתי ושטי.‬
‫שאר התסמינים שאתה חווה,‬ ‫לפי מה שאמרת לי,‬
‫קשורים ללחץ ולחרדה.‬
‫איך זה?‬ ‫-מושלם. אל תזוז.‬
‫זה יפהפה.‬
‫זאת המתנה שלך לשנה החדשה.‬
‫זה פשוט יפהפה, באמת.‬
‫"נשקי אותי‬
‫נשקי אותי‬
‫בפעם האחרונה‬
‫ולנצח‬
‫בעודי מחפש את ייעודי…"‬
‫שלוש גופות שרועות כאן כל הבוקר.‬
‫חלקן מתו באמצע הלילה.‬
‫אך עד עכשיו, איש לא בא לעשות סדר.‬
‫הרופאים והצוות הסיעודי עובדים בתנאים האלה.‬
‫אני דואג מאוד למשפחה שלי, לחברים שלי‬
‫ולכל מי שחי בעיר.‬
‫טוב, ראית אותו, תתקדמי.‬
‫קראתי כמה הודעות‬ ‫בקבוצת המתנדבים שלנו,‬
‫ומישהו בקבוצת האן יאנג נדבק.‬
‫כרגע,‬
‫אנחנו לא יודעים אם זה נהג או חובש שנדבק.‬
‫אבל הם מפסיקים…‬
‫את כל איסופי אנשי הצוות הרפואי‬ ‫כדי להימנע מהתפשטות ההדבקה.‬
‫תראו את זה.‬ ‫תג של שירות הבריאות הלאומי.‬
‫יש!‬
‫עוזר פנים.‬
‫זה נראה מזויף אבל זה אמיתי.‬
‫תראו את זה.‬ ‫מעולם לא הייתי גאה כל כך בתג.‬
‫נראה מה יהיה.‬
‫- ויפס קרוס‬ ‫בית חולים אוניברסיטאי -‬
‫איפה לואיס?‬
‫באגף הקורונה.‬ ‫אין כניסה, אין מבקרים.‬
‫- מחלקת קורונה -‬
‫זה מפחיד,‬ ‫רק ההגעה לאגף היא מפחידה.‬
‫הדבר הראשון שצריך לעשות‬ ‫הוא להוציא את כל הדברים המזוהמים.‬
‫זה אויב בלתי נראה. אני די מבועת.‬
‫כל זה מגיע מהחולים.‬
‫צריך לנקות את כל זה?‬ ‫-בדיוק.‬
‫תנקה את זה.‬
‫זה. תיקח את זה.‬
‫כשתסיים, שים את זה איפשהו.‬
‫טוב.‬
‫אלברט עוזר לי מאוד.‬
‫בכל יום הוא אומר לי,‬ ‫"חסן, שמור על עצמך ועל המשפחה שלך.‬
‫לבש את חליפת המגן שלך.‬ ‫שטוף ידיים, חסן."‬
‫ואני חייב לעשות את העבודה שלי כראוי.‬
‫כי כשאני מנקה,‬
‫אני מגן על הרופאים ועל הצוות הסיעודי,‬
‫ואני גם מוודא שהחולים‬
‫נמצאים בסביבה נקייה ומחוטאת.‬
‫עד כה עשיתי כבר שלוש משמרות‬ ‫בבית החולים.‬
‫זה מופע אימים.‬ ‫אין לי דרך טובה יותר לתאר את זה.‬
‫גיליתי ש-400 אנשי צוות חולים.‬
‫וכולם, ללא יוצא מהכלל,‬ ‫משתעלים בלי סוף.‬
‫הצוות הסיעודי מותש.‬
‫הצוות הסיעודי במחלקה שלי…‬
‫הם עובדים 60 שעות בשבוע.‬
‫הם מתוסכלים, הם עייפים…‬
‫ואין להם שום מושג מה קורה.‬
‫אנחנו מחכים מאחת עשרה בלילה.‬
‫הרבה מאיתנו מחכים פה ככה,‬ ‫ואומרים שאין מי שיעזור.‬
‫אמרו שאין רופאים.‬
‫אנחנו…‬
‫זה נורא. זה לא הוגן,‬ ‫מה שאנחנו חווים פה.‬
‫אנחנו במצב קשה מאוד. סליחה.‬
‫- לימה, פרו -‬
‫הגרוע מכול דופק לנו על הדלת‬ ‫ואומר, "הגעתי!"‬
‫אני מאמינה שפחד מעורר שלוש תגובות:‬
‫קודם הוא משתק אותך.‬
‫התגובה השנייה היא לברוח.‬
‫והאחרונה היא להתעמת איתו.‬
‫תחפושת הטלטאביז שלי מוכנה.‬
‫אני זקנה.‬
‫- ד"ר רוזה לוס לופז, ראשת‬ ‫מחלקת טיפול נמרץ, בית החולים אלמנארה -‬
‫- טיפול נמרץ לחולי קורונה -‬
‫צריך לנתק אותה ממכונת ההנשמה,‬
‫ולהחליף אותה בצינורית אף.‬
‫בצד הזה יש ארבעה חולים.‬ ‫-כן.‬
‫אחת מהם היא אימא טרייה,‬ ‫היא כבר לא זקוקה לחמצן.‬
‫אני יודעת מי זאת.‬
‫צריך להעביר אותה לצד הזה.‬
‫כי לצד הזה אני צריכה להעביר חולה יציב,‬
‫כדי שאוכל לחבר חולה אחר למכונת הנשמה.‬
‫ההעברה הזאת מצריכה עוד אנשי צוות.‬
‫טוב, אז…‬
‫יש לי צוות צעיר, אבל אני לא כזאת צעירה.‬
‫אני בת 55, השנה ימלאו לי 56.‬
‫כך או כך, אני עושה את המשמרות שלי.‬
‫אני לא יכולה להגיד להם ללכת הביתה‬ ‫ואני אישאר מאחור.‬
‫אבל השעה אחת עשרה בבוקר.‬
‫אתם מודעים לכל החומרים‬ ‫שמדביקים את הצוות פה?‬
‫אתם עושים פה עבודה חשובה.‬
‫חשובה והכרחית מאוד. לכן אנחנו זקוקים לכם.‬
‫אני יודעת שאתם מפחדים.‬ ‫גם אנחנו, שלא יהיה לכם ספק.‬
‫כל מי שעובד פה מפחד,‬ ‫כי לכולנו יש משפחות.‬
‫במיוחד את, כי אחד מהעמיתים שלך מת.‬
‫לכן אנחנו רוצים להגן על עצמנו.‬
‫אבל את לא יכולה להגיע‬ ‫באיחור של שלוש שעות.‬
‫בעוד שלוש שעות, הכול ייראה ככה.‬
‫וכרגע, האיחור שלך מסכן את כולם.‬
‫אותך ואותנו.‬
‫ואם נחלה,‬
‫או כשמישהו אחר יחלה,‬ ‫אף אחד לא יוכל לטפל בו.‬
‫במשחק הזה,‬ ‫אם לא נמלא את התפקיד שלנו,‬
‫זה הסוף של כולנו. טוב? יופי.‬
‫מעולם לא היו לנו כל כך הרבה חולים.‬
‫המצב החמיר אתמול בלילה.‬
‫אם העקומה הייתה משתטחת,‬ ‫לא היינו נמצאים במצב הזה.‬
‫אנשים צריכים לבוא לפה‬ ‫כדי לראות מה באמת קורה‬
‫כשמישהו לא ממלא את החלק שלו‬ ‫או נשאר בבית.‬
‫מעולם לא ראיתי כל כך הרבה אנשים‬ ‫מתים בזמן קצר כל כך. לא ככה.‬
‫ולא רק זה, זאת גם הפתאומיות‬ ‫שבה המצב שלהם מידרדר.‬
‫זה קורה מהר כל כך.‬ ‫אין שום דרך להציל אותם.‬
‫כי נוסף לכול,‬ ‫המגפה הזאת חשפה מחדלים‬
‫במערכת החינוך והבריאות הציבורית.‬
‫כי עם חינוך נכון, אנשים היו נזהרים יותר.‬
‫זה הצד העני של פרו.‬
‫היי.‬
‫היי, אלדאיר!‬
‫מה שלומו?‬
‫אפשר להרים אותו קצת.‬
‫הוא נמוך מדי. לעזור לך?‬
‫להרים אותו?‬
‫היי, אלדאיר.‬
‫מה שלומך?‬
‫ככה-ככה?‬
‫כן? אני מבינה. טוב.‬
‫יופי. עוד קצת.‬
‫דחף למעלה בעזרת הרגליים.‬ ‫אחת, שתיים, שלוש. כל הכבוד.‬
‫זהו זה.‬
‫היה לו חום?‬ ‫-סליחה?‬
‫היה לו חום?‬ ‫-כן, בבוקר.‬
‫- אסאלוד,‬ ‫בית חולים לאומי -‬
‫- דלהי, הודו -‬
‫עם שיעורי בדיקות חיוביות מהגבוהים בעולם,‬
‫המומחים הרפואיים חוששים כי אנשי הממשל‬
‫אינם מדווחים כהלכה‬ ‫על שיעורי המוות מקורונה בהודו.‬
‫הימים נוקפים…‬
‫אל תילחצי.‬
‫אני לחוצה ומתוחה.‬
‫מה הולך לקרות,‬ ‫עם המצב הנוכחי בדלהי.‬
‫- נופור אופדהיי ומוהיט אגארוול -‬
‫מה שלומך?‬
‫שלומי טוב, בסדר.‬ ‫לפעמים טוב, לפעמים בסדר.‬
‫ומה עם התינוק?‬
‫גם התינוק זז.‬
‫קצת במהלך היום, אני חושבת.‬ ‫אני לא מרגישה תנועה.‬
‫אבל בלילה התינוק זז…‬ ‫-זה אומר שהתינוק פעיל.‬
‫כן, התינוק פעיל.‬
‫זה גם טוב. אולי התינוק היה הפוך?‬
‫כן, בסדר.‬ ‫-הוא היה הפוך.‬
‫אז נצטרך לעשות שוב אולטרסאונד‬
‫כדי לבדוק אם התינוק התהפך או לא.‬
‫טוב.‬
‫ורק אז נוכל להחליט איך ליילד אותו.‬
‫בביקור הבא, ככל הנראה,‬
‫נוכל לדעת יותר בעניין המצב.‬
‫בבקשה תשתדלי לא לצאת החוצה.‬ ‫-לא, לא נצא.‬
‫אל תחשפי את עצמך למגפה.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה. שמרי על עצמך.‬
‫נבוא לבקר בשבוע הבא, בסדר?‬ ‫-כן, עם התוצאות.‬
‫את בסדר?‬
‫פחדתי שם מאוד.‬
‫הדלת פתוחה, נא לקחת את החבילה.‬
‫נא לסגור את הדלת, תודה.‬
‫מאחר שאנחנו לא יכולים‬ ‫לאסוף יותר אנשי צוות רפואי,‬
‫התנדבתי לספק תרופות למי שזקוק להן.‬
‫אני מקווה שככה זה בטוח יותר.‬
‫אני בדרך לבית החולים ווגאנג.‬
‫אני תכף מגיע.‬
‫טוב, אני אחכה מחוץ לשער.‬
‫אני אתקשר כשאגיע לשער.‬
‫טוב, ביי.‬
‫את אשתו של הו זיגהו?‬
‫מי משתמש בתרופה הזאת?‬
‫בעלי.‬ ‫הוא נדבק?‬
‫הוא מקרה חמור.‬
‫-מקרה חמור?‬
‫ואת וכל השאר בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫אז הוא בבית החולים?‬
‫כן.‬
‫את צריכה טרמפ?‬
‫אני בדרך לשם.‬
‫זה עדיין קשה.‬
‫איך מתקדם הטיפול שלו?‬
‫מצבו השתפר קצת. זה הצילום הקודם.‬
‫כל האזורים האלה בריאות נגועים.‬ ‫כל ארבעת האזורים נגועים.‬
‫אלוהים!‬
‫איך מטפלים בו כרגע?‬
‫הוא מקבל אנטיביוטיקה, הורמונים.‬
‫הוא נדבק כי הוא עובד בבית החולים?‬
‫כן, הוא עובד במחלקת חולי חוץ.‬
‫טוב.‬ ‫-תודה רבה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫זה בטח קשה בשבילו.‬ ‫שמרי על המשפחה שלך.‬
‫שמרי על עצמך.‬
‫המצב של בעלה חמור.‬
‫אבל אני רואה שהיא שומרת על חיוביות.‬
‫איך כל זה ייגמר?‬
‫עכשיו אני דואג משאר העולם.‬
‫אבל לא משנה מה,‬
‫עד שהעיר שלנו תשוב לקדמותה‬ ‫וכולם יהיו בטוחים,‬
‫אני אמשיך להתנדב ולעשות את העבודה הזאת.‬
‫בלילה אני רופא.‬
‫ביום, אני פעיל ומארגן קהילתי.‬
‫ואני עושה הרבה.‬ ‫יותר מדי, כמו שאשתי אומרת.‬
‫- אוברטאון,‬ ‫מרכז לאמנויות הבמה -‬
‫אתה לא רופא?‬ ‫-כן.‬
‫באיזה בית חולים?‬ ‫-אוניברסיטת מיאמי.‬
‫אני חושב שהיית הרופא שלי.‬
‫קרוב לוודאי.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תודה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫רוב האנשים שאנחנו מסייעים להם בחוץ‬
‫במהלך עבודתנו במגפה‬
‫הם שחורים בגיל העמידה.‬
‫אני אחזור, טוב?‬
‫טוב, דוק.‬ ‫-טוב.‬
‫אנחנו עדים לחשיפת ההזנחה בקהילות האלה,‬
‫שהוחרפה עכשיו בגלל המשבר.‬
‫- ברוכים הבאים לאוברטאון ההיסטורית,‬ ‫נוסדה ב-1896 -‬
‫מה שלומך?‬
‫- צוות סיוע באסונות -‬
‫אני ארמן.‬ ‫-טאשה. נעים להכיר.‬
‫באת להתנדב?‬
‫פתחנו כי אנשים התלוננו‬
‫שאין להם גישה לתחנות רחיצת ידיים.‬
‫הם הלכו קילומטרים לשירותים.‬
‫- מרכז היגיינה קהילתי -‬
‫אז הקמנו את המרכז הזה, כדי לעזור להם,‬
‫וכדי להדגיש את מה שהממשלה לא עושה.‬
‫טוב.‬ ‫-טוב?‬
‫הקורונה היא כמו מבחן קשה מאוד.‬
‫זה עצוב מאוד. אתה מאבד את הבית שלך,‬ ‫וזה החלק הכי קשה.‬
‫המגבת שלי אצלך?‬
‫הנה המגבת שלך.‬ ‫קיבלת כלי רחצה.‬
‫קחי, את צריכה להחליף את המסכה,‬ ‫היא ישנה, היא לא עוזרת.‬
‫הנה אחת מבד. את אוהבת פרחים?‬
‫כן.‬ ‫-זה מתאים למה שאת לובשת.‬
‫תודה.‬ ‫-טוב.‬
‫אנשים מצפים מכם לנופף בשרביט קסמים…‬
‫ולפתור את זה.‬
‫במציאות, אנחנו רק עושים את מה‬ ‫שהמדינה והעירייה צריכות לעשות.‬
‫הם צריכים ללמוד להתייחס לאנשים בהומניות.‬
‫ומה שמצחיק במרכז הזה…‬ ‫זה לב העיר מיאמי.‬
‫זה 3.6 ק"מ מפה…‬
‫אבל תוחלת החיים‬ ‫של אנשים שגרים בלב מיאמי‬
‫גבוהה ב-15 שנים מאלה שגרים כאן,‬
‫באוברטאון.‬
‫זאת דקירה קטנה באצבע, טוב?‬
‫כמו שאמרתי, זה יגיד לנו…‬
‫אתה בסדר?‬
‫אם נחשפת לנגיף‬ ‫לפני למעלה משבועיים, טוב?‬
‫האצבע שלי רזה מאוד,‬ ‫תיזהר לא לנקב אותה!‬
‫היו לך תסמינים?‬
‫כן.‬ ‫-אילו?‬
‫כאב גרון, שיעול, שלשול.‬
‫רבע שעה, טוב, רנאטה?‬ ‫-טוב.‬
‫נסבול עכשיו לרבע שעה.‬
‫אם אני בהיריון, הוא שלך!‬
‫תנחומיי, יקירתי.‬
‫המצב מחמיר,‬ ‫אני מבינה איך את מרגישה.‬
‫הטלפון שלי הפך לקו החם של הקהילה כולה.‬
‫שלילי.‬
‫וואו!‬
‫איזה מזל.‬
‫אתה יכול לנשום, ד"ר, אני לא בהיריון!‬
‫יש לך מזל, לא הפעם.‬
‫היינו צריכים שירות פרטי,‬
‫כי סאמ"ו, שירות האמבולנסים הממשלתי,‬ ‫לא מגיע לפה.‬
‫זה קרה רק בזכות קבוצת אנשים שהתאגדו,‬
‫תרמו ועזרו לנו.‬
‫הממשלה לא עזרה בעבר,‬
‫והיא לא התכוונה לפעול אחרת במהלך המגפה.‬
‫תגיד למישהו שיחכה לנו,‬ ‫אנחנו תכף מגיעים.‬
‫הוא צריך למצוא חניה.‬
‫כשהם מכניסים אותנו לבתים שלהם,‬
‫אנחנו מבינים שהקורונה רחוקה מלהיות‬ ‫הבעיה הכי קשה בעבור חלק מהמשפחות.‬
‫סובבו אותה לכאן.‬
‫לאיזה כיוון הראש שלה?‬
‫טוב, עכשיו קחו את זה. הנה הידית.‬
‫תחזיקו עם הסדין שזה לא יתפרק.‬
‫זהירות…‬
‫זהירות על הרגליים שלה!‬
‫הכול יהיה בסדר.‬ ‫אנחנו נטפל בילדים שלך, בסדר?‬
‫לאט.‬
‫לאמבולנס.‬ ‫-איפה האלונקה?‬
‫בלי אלונקה! היא לא עולה על אלונקה!‬
‫זאת לא בדיחה.‬ ‫הקורונה היא לא בדיחה.‬
‫משוך לכאן.‬ ‫-רגע!‬
‫כדי שיהיה איזון.‬
‫איפה תעודת הזהות שלה? היא לא פה.‬
‫היא שם, להירגע.‬
‫תודה, רנאטה. אני מעריכה את זה מאוד.‬
‫תתקשרי אליי לכל בעיה.‬
‫אימא, אני פה, בסדר? אני פה איתך.‬
‫- הישארו בבתים‬ ‫שמרו על מערכת הבריאות -‬
‫שיניתי את תמונת הפרופיל שלי ל"הישארו בבית,‬ ‫שמרו על שירות הבריאות הלאומי".‬
‫וזה הציוץ.‬
‫- אני גאה להתגייס לצבא המנקים והמחטאים‬ ‫במחלקות הקורונה… -‬
‫- לונדון היא הבית שלי‬ ‫מאז שעזבתי את סוריה, -‬
‫- והמעט שאני יכול לעשות‬ ‫זה לוודא שהשכנים שלי -‬
‫- וצוות שירות הבריאות הלאומי הנהדר‬ ‫יהיו בריאים ושלמים. -‬
‫שישים ואחד אלף… משהו כזה.‬
‫המספרים הם לא מה שחשוב‬ ‫אבל זה נהדר שקיבלתי חשיפה כזאת‬
‫עם ההאשטאג החשוב הזה,‬ ‫"הישארו בבית הצילו חיים".‬
‫שמתי קישור לבית החולים שבו אני מנקה…‬
‫לאנשים שרוצים לתרום. זה קיבל המון תגובות.‬
‫שמתי גם קישור לתרום ל"בחרו באהבה".‬
‫ארגון צדקה שפארה עובדת עבורו, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫זה מעולם לא קרה. מעולם.‬
‫אחד הדברים המשותפים לי ולעמיתיי‬
‫הוא שלא נולדנו בבריטניה.‬
‫אנחנו חיים כפליטים ומהגרים,‬ ‫ומגיעים מלמעלה מעשר מדינות שונות.‬
‫אלה האנשים שמתפעלים את בתי החולים שלנו‬
‫והסיפור שלי נהיה ויראלי.‬
‫אז אני רוצה שאנשים יידעו על העמיתים שלי,‬
‫אז אני מצלם אותם ומשתף את הסיפורים שלהם.‬
‫זאת העמיתה שלי, גימבה.‬
‫היא האישה הכי טובה שהכרתי בחיי.‬
‫חברה שלך תשבור לך את המפרקת.‬
‫היא עובדת בבית החולים כבר שנים,‬
‫כמארחת מחלקה, מכינה אוכל לחולים.‬
‫אתה יודע איפה הטלפון שלי?‬
‫הטלפון שלי. אני צריכה אותו.‬
‫הטלפון שלך פה.‬
‫והחלון פתוח.‬
‫חלון פתוח.‬ ‫רציתי לפתוח את החלון מאחורייך.‬
‫את רוצה שאטען לך את הטלפון?‬
‫לא, הוא טעון.‬ ‫-הוא טעון, יופי.‬
‫תודה.‬
‫איפה התה שלי? אני אשתה את התה שלי.‬
‫שפכת תה על הרצפה.‬ ‫-סליחה.‬
‫לכלכת לי את הרצפה.‬ ‫הרגע ניקיתי את הרצפה.‬
‫אתה רוצה שאיחנק?‬ ‫אני שותה את התה שלי.‬
‫לא, גימבה, בבקשה.‬
‫גימבה לא מדברת יותר.‬ ‫-זה לא קל.‬
‫מצאו גופה של אחות ניגרית שמתה מקורונה‬
‫בברוקלין, ניו יורק.‬ ‫-היא אחות ניגרית?‬
‫כן, אבל היא גרה בניו יורק.‬
‫אמרו שהיא חלתה בקורונה‬ ‫ושהיא מתה בבית.‬
‫אני לא מאמינה לסיפור הזה‬ ‫שפרסמו בפייסבוק.‬
‫אני לא מאמינה לזה.‬
‫אמריקה זה לא כמו פה.‬
‫בניגריה, אם אין לך כסף,‬ ‫אתה לא יכול לטפל בעצמך.‬
‫אבל כשאומרים שהקורונה הגיעה לניגריה,‬
‫הממשלה הניגרית אמרה,‬ ‫"לכו לבית החולים לקבל טיפול. זה חינם."‬
‫בסוריה הממשלה מפציצה בתי חולים.‬
‫לא. למה?‬
‫כי בבתי החולים יש אנשים מ…‬
‫שמתנגדים למשטר.‬
‫הם מטופלים שם.‬
‫אז הם מפציצים את בתי החולים.‬
‫לכן אני תמיד אומרת,‬ ‫"אלוהים, רחם עלינו.‬
‫סלח לנו. רחם עלינו. רחם על ילדינו.‬
‫רחם על העולם כולו", כי זה נורא.‬
‫מעולם לא שמעתי על חולי כזה בחיי.‬
‫מעולם לא שמעתי על חולי כזה.‬
‫גימבה, תתעודדי.‬ ‫אני לא רוצה שתהיי עצובה.‬
‫אני לא עצובה. אני כועסת מאוד.‬
‫אל תכעסי, למה את כועסת?‬
‫אני כועסת מאוד.‬ ‫זה לא טוב, מה שקורה.‬
‫מאחר שלמגפה יש השלכות‬
‫גם על בריאותנו הנפשית,‬ ‫האם אתם יכולים לחלוק עמנו‬
‫אילו פעולות של טיפול עצמי‬ ‫התחלתם ליישם באחרונה?‬
‫יש לי הרבה תפקידים בקהילה.‬
‫בבית החולים, אני עדיין עובד במשרה מלאה‬ ‫בבית החולים אוניברסיטת מיאמי.‬
‫אני גם מארגן ב"דרים דיפנדרס"…‬
‫ועם כל כך הרבה משברים בו-זמנית,‬
‫קשה לי מאוד להבין‬
‫מתי הזמן הכי טוב‬ ‫לדאוג לבריאות הנפשית שלי,‬
‫אבל… הזמן שנראה לי הכי טוב,‬
‫מבחינת בריאות נפשית,‬ ‫זה כשאני עם המשפחה שלי.‬
‫כשאני עם אשתי ועם הילדים שלי.‬
‫וטעים מאוד.‬
‫ואני יכול לחייך ולצחוק,‬ ‫ואני יכול פשוט לשכוח‬
‫מכל מה שקורה, לכמה רגעים.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫זה מה שעשית? אכלת את זה?‬
‫היא אמרה כן.‬
‫בכל פעם שקורה משבר חברתי כמו זה,‬
‫זאת הזדמנות בשבילנו‬ ‫לבנות משהו טוב יותר.‬
‫אבל יש גם כוחות‬ ‫שפועלים בכיוון הנגדי.‬
‫שוטר נהג בי בתוקפנות בגלל צבע העור שלי‬ ‫מול הבית שלי.‬
‫נחלצתי מהתקרית הזו‬ ‫כי הוא ניסה להתגרות בי,‬
‫ואני שמח מאוד שלא הגבתי‬ ‫כמו שהייתי צריך להגיב.‬
‫כי הוא היה יכול לחשמל אותי או לירות בי.‬
‫הוא לא עטה מסכה, הוא היה עצבני.‬
‫הוא ירק לי בפנים,‬ ‫הצמיד לי אצבע לפנים.‬
‫אשתי יצאה החוצה,‬ ‫היא הצליחה להרגיע את המצב,‬
‫ולהראות הוכחה שאנחנו גרים שם.‬
‫הבת שלי צפתה בסרטים מצוירים במחשב,‬
‫שנמצא ליד מצלמת האבטחה שלנו,‬ ‫אז היא ראתה הכול.‬
‫בגלל זה, כשאנחנו במכונית, אפילו עכשיו,‬
‫כשאנחנו רואים שוטר, היא מתכופפת.‬
‫היא לא רוצה ששוטר יראה אותה.‬
‫היא חושבת שיעצרו אותה.‬
‫ו…‬
‫וכשילדה בת שש מרגישה‬ ‫שהיא צריכה לעשות משהו כזה,‬
‫להתכופף כי היא חושבת‬ ‫ששוטרים יפגעו בה,‬
‫זה ממש לגזול מילד את התמימות שלו.‬
‫בהתחלה, זה מטורף כמה שסבלתי.‬
‫דאגתי מאיך אנשים יסתכלו עליי‬
‫אחרי שישמעו את הסיפור שלי.‬
‫אבל זה קרה מזמן,‬ ‫ממש אחרי שהשתחררתי מהכלא.‬
‫וגיליתי משהו.‬
‫אנשים לא רוצים לראות אחרים‬ ‫עושים משהו טוב.‬
‫נוצרת עליך סטיגמה.‬
‫אם עשית משהו רע,‬ ‫אנשים רוצים שתישאר האדם הרע הזה‬
‫שהם בנו להם בראש, אתה מבין?‬
‫כי זה מאתגר אותם.‬
‫איך יכול להיות שמישהו שהיה בכלא‬ ‫עוזר לאנשים עכשיו?‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫כאילו זה לא מתאים. כמו שמן ומים.‬
‫אנשים לא מקבלים את זה.‬
‫במיוחד כשזה מישהו שהגיע מהפאבלה,‬ ‫מהפריפריה.‬
‫אני לא אימא תרזה רק משום שהשתחררתי מהכלא‬ ‫ועכשיו אני עוזרת לאנשים.‬
‫זה המעט שאני צריכה לעשות‬ ‫כדי להיות ראויה למקום שלי.‬
‫וזה לא משנה אם הייתי בכלא או לא.‬
‫ואותו הדבר תקף גם לגבי המקום‬ ‫שאנדי בא ממנו.‬
‫זה כמו אנדי, שהוא אח, שחור,‬
‫הומו ונשוי לגבר.‬
‫הוא עומד לבכות.‬
‫את יודעת כמה אני רגיש.‬
‫זה גם מה שאני מרגיש.‬
‫לפעמים אני חושבת,‬ ‫"ומה יקרה כשזה ייגמר?"‬
‫האם זה ייגמר?‬ ‫-האם באמת?‬
‫איך נרגיש כשנחזור לשגרה?‬
‫לא תהיה שום שגרה. מה זאת שגרה?‬
‫אני אפילו לא זוכרת מה עשיתי כששמעתי,‬
‫"מגפה! עצרו הכול!"‬ ‫-בדיוק.‬
‫- קורונה אן 04 -‬
‫מי יעזור? כי צריך שלושה מנתחים.‬
‫אתה תהיה אחראי להנשמה.‬
‫אני אחפש מחבר לפיום קנה.‬
‫ד"ר לופז, את שומעת אותי?‬
‫אני צריכה בדחיפות מחבר ברונכוסקופיה.‬
‫היי. מה שלומך, אלדאיר?‬
‫מה שלומך?‬
‫אנחנו נעזור לך‬ ‫כי אתה לא מצליח להשתעל.‬
‫אנחנו צריכים לעזור לך‬ ‫כדי שיהיה לך קל יותר לנשום, טוב?‬
‫הסברת למשפחה שלו?‬
‫כן. דיברתי עם אימא שלו.‬
‫אמו המסכנה.‬ ‫-אמו המסכנה.‬
‫היא בטח לא יודעת מה לעשות עם עצמה.‬ ‫הוא רק בן 15.‬
‫מה אתה רוצה לעשות?‬
‫הוא רוצה להוריד את זה.‬ ‫-לא.‬
‫לא!‬
‫תוריד את היד.‬
‫תודה.‬
‫אלדאיר, איזו קבוצה אתה אוהד?‬
‫"אליאנסה לימה"?‬
‫ה"יו"?‬ ‫-ה"יו"?‬
‫ה"יו"? נו, בחייך.‬
‫כן.‬
‫יש רגעים שבהם כמות הבקשות‬ ‫היא פשוט יותר מדי.‬
‫זה נורא.‬
‫זה כמו…‬
‫כשצופים בסרט "טיטניק",‬
‫כשסירות ההצלה עוזבות…‬
‫ואתה יודע מה הולך לקרות‬ ‫לאלה שנשארו מאחור.‬
‫שלום, יקירה.‬
‫שלום, סורה, יקירה. זאת אני, שרה.‬
‫שרה, יקירתי. מה שלומך?‬
‫אהובתי, אהובתי. המון תנחומים.‬
‫ראית איך הוא עף כמו ציפור?‬
‫ראית באיזו תמימות הוא הלך?‬
‫אהובתי.‬ ‫-דוד, השקט והעדין.‬
‫אותו הדוד שהיה שקט ועדין,‬
‫ותמים, הוא תמיד היה תמים.‬
‫הוא תמיד היה תמים.‬
‫תמיד. הוא הלך בלי…‬
‫והוא השאיר אותנו לבד וחסרי אונים.‬
‫עזב את העולם וכל מה שבו…‬
‫העולם הזה משוגע.‬ ‫והוא הפיל אותנו לברכיים.‬
‫הוא נח עכשיו בשלווה במקום הכי טוב.‬
‫להתראות, יקירה.‬
‫איזה איש טוב.‬
‫להתראות, יקירתי. כל אהבתי.‬ ‫-להתראות.‬
‫אהובתי.‬
‫"רק אתה‬
‫יכול לגרום לעולם הזה להרגיש נכון‬
‫רק אתה‬
‫יכול להפוך את האפלה לאור‬
‫רק אתה, רק אתה‬
‫יכול לרגש אותי ככה"‬
‫בכוח האהבה והמחויבות שלכם…‬
‫אני מכריזה עליכם כעל בעל ואישה.‬
‫אתם רשאים לנשק זה את זה.‬
‫- ימי הולדת בסגר: -‬
‫זה טעים?‬
‫כן.‬
‫"רק אתה"‬
‫טוב.‬
‫"יכול לחולל בי את השינוי הזה‬
‫כי זה נכון‬
‫אתה הגורל שלי"‬
‫- אני אוהבת אותך מאוד,‬ ‫ורק רצינו להגיד… -‬
‫היא כזאת מתוקה, היא כזאת יקרה.‬
‫אני מתגעגעת אליכם מאוד…‬ ‫אי אפשר לנסח את זה במילים.‬
‫אני אוהבת אותך, מותק. אוהבת אותך.‬
‫"אתה התגשמות החלום שלי‬
‫האחד והיחיד שלי"‬
‫אם כולם יכולים בבקשה‬ ‫להתכנס במעגל גדול,‬
‫ותשמרו על מרחק זה מזה‬ ‫בשביל תדרוך הבוקר.‬
‫ביקור חיסון לקבוצה ארבע,‬ ‫מתחת לגיל 55:‬
‫קבוצות של חמישה מטופלים‬
‫ייכנסו בכל עשרים דקות‬ ‫החל בשמונה וחצי.‬
‫- שלב שתיים: אוקספורד-אסטרהזניקה‬ ‫מבדקי חיסון סאות'המפטון, אנגליה -‬
‫במחקר הזה אנחנו משווים…‬
‫- ג'ניפר אליסון,‬ ‫מנהלת צוות סיעודי במחקר -‬
‫את נגיף הקורונה לקבוצת בקרה,‬
‫שהיא בעצם חיסון מאושר ובטוח,‬ ‫לדלקת קרום המוח.‬
‫אחוז מסוים מהמשתתפים היום‬
‫יקבל את חיסון הקורונה של אוקספורד.‬
‫והקבוצה השנייה תקבל‬ ‫את החיסון נגד דלקת קרום המוח.‬
‫כן.‬ ‫-1-1-9-7-3-3-8.‬
‫אנחנו הולכים לתת לך חיסון.‬ ‫בדרך כלל את מגיבה בסדר לחיסונים?‬
‫נראה לי, כן.‬
‫כן? טוב.‬ ‫-כן.‬
‫את מרגישה טוב היום?‬ ‫-תכף נגלה. כן.‬
‫את סובלת מאלרגיות כלשהן?‬ ‫-לא.‬
‫יכול להיות שתחווי קצת כאבים.‬
‫יכול להיות שתהיה לך אדימות או נפיחות.‬
‫אלה יהיו תגובות מצופות.‬ ‫-טוב.‬
‫טוב?‬ ‫-כן.‬
‫כל הכבוד.‬ ‫-טוב.‬
‫האם זה אפשרי שיהיה לנו‬ ‫חיסון מוכן עד סוף השנה?‬
‫הדרך היחידה שלנו לגלות זאת‬ ‫היא לערוך מבדקים גדולים של שלב שלוש,‬
‫ונחכה שאנשים יידבקו‬
‫כחלק מהמבדק הזה,‬ ‫לפני שנדע אם החיסון יפעל.‬
‫זה השלב הראשון‬ ‫לעבר השגת התוצאה הזאת בעתיד.‬
‫אז זה אפשרי,‬ ‫אבל אין שום דרך להבטיח את זה.‬
‫מה שיחולל את ההבדל יהיה להשתמש בחיסון,‬
‫ולא רק לדעת את תוצאת היעילות שלו,‬
‫אלא לחסן אנשים.‬
‫אם יש לנו למעלה‬ ‫משבעה וחצי מיליארד אנשים,‬
‫ורובם יזדקקו לחיסון,‬
‫תוכנית האספקה הכי שאפתנית‬ ‫היא התוכנית שלנו עם אסטרהזניקה,‬
‫שמכוונת לספק שני מיליארד מנות‬ ‫ב-12 חודשים.‬
‫שני מיליארד מנות,‬ ‫זה עדיין לא מספיק.‬
‫לאוניברסיטה היה חשוב מאוד‬
‫שהצלחנו לעבוד עם שותפה‬
‫שתספק לעולם את החיסון,‬
‫ולא רק לכמה מדינות בעלות הכנסה גבוהה.‬
‫התחסנות היא שונה מאוד מחיסון.‬
‫ייסוד המערכת‬ ‫ויישום התוכניות…‬
‫- ד"ר מריה ואן קרקהוב, ראש אגף טכני,‬ ‫קורונה, ארגון הבריאות העולמי -‬
‫כדי שהחיסון יוכל להתבצע,‬ ‫זה הדבר הקריטי.‬
‫כדי להשיג תוצאה טובה יותר,‬ ‫לא עושים את זה לבד.‬
‫מגייסים את כל מי שיכול לתרום,‬ ‫ועובדים בשיתוף.‬
‫אנשים צריכים לראות.‬
‫אם אנחנו אומרים שזה יהיה הוגן,‬ ‫אז זה צריך להיות הוגן.‬
‫- ד"ר מייקל ריאן, מנהל בפועל,‬ ‫תוכנית החירום, ארגון הבריאות העולמי -‬
‫זה המבחן האמיתי של הקהילה העולמית.‬
‫כי עוד כוחות פועלים כאן.‬
‫ואם ממשיכים לחתור תחת אותם המוסדות‬
‫שצריכים להעניק לאנשים ביטחון,‬
‫אז צריך לשאול,‬ ‫מי חותר תחת המוסדות האלה?‬
‫שיעורי המאומתים ממשיכים לעלות,‬
‫ודונלד טראמפ מפנה את כעסו‬ ‫כלפי ארגון הבריאות העולמי,‬
‫ורואה בו האחראי להחרפת המשבר בארה"ב.‬
‫היום אני מורה לאנשיי‬
‫להקפיא את המימון לארגון הבריאות העולמי,‬
‫בזמן ביצוע חקירה שתעריך‬
‫את תפקיד ארגון הבריאות העולמי‬ ‫בניהול הכושל…‬
‫סבלתי תקיפות, תקיפות גזעניות.‬
‫וגם עמיתיי סבלו התקפות, איומי רצח.‬
‫אפילו אתמול, דרך אגב.‬
‫זה לא מפריע לנו.‬ ‫לא אכפת לנו מעצמנו.‬
‫אכפת לנו מהעולם, כי אנשים מתים.‬
‫אתה יודע מה אנחנו אומרים‬ ‫בארגון הבריאות העולמי?‬
‫אנחנו אומרים שצריך חיסונים לקורונה…‬
‫אבל אין לנו חיסונים ללאומניות גזענית,‬
‫אין לנו חיסונים לאי-שוויון,‬ ‫אין לנו חיסונים לעוני.‬
‫אלא אם… נתייחס לבעיות‬
‫שכבר זיהינו כארגון הבריאות העולמי…‬
‫חוסר האחדות הלאומית‬ ‫וחוסר הסולידריות העולמית,‬
‫הנגיף ינצל כל שוני.‬
‫וש… עלינו להילחם בנגיף יחד.‬
‫- מאומתים: 5,950,947, מתים: 384,060‬ ‫מאי -‬
‫תפנה פה.‬
‫שם, איפה שהאנשים. זוז מהדרך, ילד!‬
‫לכאן, קדימה.‬
‫אפשר כבר להביא את האלונקה.‬
‫תביא את האלונקה.‬
‫היא הגיבה?‬ ‫-כן.‬
‫היא התעלפה עכשיו?‬ ‫-לא עכשיו. לפני עשר דקות בערך.‬
‫איפה האלונקה?‬ ‫-היא בדרך.‬
‫בואו ניקח אותה עכשיו.‬ ‫אני צריכה את תעודת הזהות שלה.‬
‫כולם לזוז.‬
‫זהירות.‬
‫מי בא איתה?‬ ‫-היא. זאת אחותה.‬
‫זוז, קדימה!‬
‫נחזור לבדוק מה עם אימא שלה, ואז…‬ ‫טוב? את האימא.‬
‫סאמ"ו צריכים לבדוק אותה.‬ ‫-ריקרדו, למה אנחנו פה?‬
‫לסאמ"ו נדרש יותר מדי זמן.‬ ‫-סאמ"ו לא העניין, זה עלינו.‬
‫הם מגיעים לקריאה אחת ואז פשוט נוסעים.‬
‫תראה את סאמ"ו שם נוסעים.‬
‫אמרתי לך.‬ ‫הם הגיעו עכשיו ופשוט הסתובבו.‬
‫הם נסעו?‬ ‫-ברור.‬
‫סאמ"ו לא עוזרים לנו.‬
‫איפה?‬ ‫-הם נסעו.‬
‫היא הייתה לחוצה מאוד.‬ ‫-לחץ הדם שלה לא היה טוב.‬
‫הטלפון שלך אצלך כדי שתרשמי את המספר שלי?‬ ‫-הוא בטעינה.‬
‫אני אכתוב לך אותו על נייר.‬
‫שלום. חזרנו.‬
‫זה ירגיע אותך.‬ ‫-את סובלת מיתר לחץ דם או מסוכרת?‬
‫יש לי סוכרת.‬
‫לא מזמן איבדתי אחות,‬
‫והאחיין שלי מת,‬
‫הכול בשבעת החודשים האחרונים.‬
‫בחודשיים, אני חושבת.‬ ‫איבדתי אחות ואחיין.‬
‫תשמרי על עצמך.‬ ‫-ועכשיו זה.‬
‫שאלוהים יברך אותך.‬ ‫את צריכה לשמור על עצמך ולהירגע.‬
‫טוב, יקירתי.‬ ‫-הכול יהיה בסדר.‬
‫טוב.‬
‫אימא שלי הייתה כל העולם שלי.‬
‫אימא שלי מתה שמונה חודשים‬ ‫אחרי שאח שלי מת,‬
‫וזה היה מטורף כי הייתי שם איתה.‬
‫אימא שלי חלתה והזעקתי עזרה.‬
‫אבל נדרש להם יותר מדי זמן להגיע,‬ ‫כי זה היה סוף השבוע.‬
‫היה קרנבל. הרחובות היו סגורים…‬
‫ולאמבולנס נדרש יותר מדי זמן.‬
‫אני לא אומרת שאימא שלי מתה‬ ‫בגלל העיכוב שלהם,‬
‫אבל קיימת אפשרות‬ ‫שהיא לא הייתה מתה.‬
‫זה היה מסובך מאוד.‬ ‫זה עדיין משפיע עליי מאוד.‬
‫ואני לא רוצה שאחרים יאבדו את אהוביהם.‬
‫זה קשה. זה מורכב.‬
‫זאת אחת הסיבות שבגללן‬ ‫אני עושה את מה שאני עושה היום.‬
‫- קורונה‬ ‫צוות החזית 2020 -‬
‫מה שלומך, יקירה?‬
‫לא טוב, אני…‬
‫לא הצלחתי לישון.‬
‫מה הבן שלך אמר לך‬ ‫כשהתקשר קודם?‬
‫הוא נסער.‬
‫נסער?‬
‫כן, נסער מאוד.‬
‫בטח. הוא רוצה לראות את אימא שלו.‬
‫גם אני רוצה לראות אותו,‬ ‫אבל אני לא יודעת מתי אשתחרר הביתה.‬
‫אני יודע.‬
‫אני לא יודעת אם בכלל אשתחרר הביתה.‬
‫- אוהבים את שירות הבריאות הלאומי שלנו -‬
‫שלום, מה שלומך?‬
‫שלום.‬
‫מה קורה?‬
‫הכול בסדר, מה איתך?‬
‫תודה לאל, הכול בסדר. אנחנו בסדר.‬ ‫מה שלומכם?‬
‫אנחנו בסדר.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫אימא שלך מכינה פאטה.‬
‫איך מתחשק לי פאטה!‬
‫קל להכין את זה.‬
‫הכנתי אתמול מקלובה. היא יצאה טעימה.‬
‫אני מקווה שנהנית ממנה. היה טעים?‬ ‫-כן, היה טעים.‬
‫אני שמח שנהנית.‬
‫פארה אכלה ואכלה עד שהתעלפה.‬
‫האורז לא היה שומני כל כך.‬ ‫קיוויתי שהוא ייצא שמנוני יותר.‬
‫צריך גהי.‬
‫איפה אימא? תן לי לדבר איתה קצת.‬
‫שלום, יקירי!‬ ‫-מה שלומך?‬
‫בתיאבון.‬
‫אני מתגעגעת אליך.‬
‫גם אני מתגעגע אלייך.‬
‫מה קורה?‬
‫הכול בסדר.‬ ‫-תודה לאל, הכול בסדר.‬
‫תבורכי.‬
‫תבורך.‬
‫יקירתי. מה שלומך?‬
‫אין הרבה חדש. כולם עובדים היום.‬
‫אחותך הזמינה אותנו.‬ ‫הכנו קדאיף לקחת לשם.‬
‫אנחנו הולכים אליה עכשיו.‬
‫טוב, אז תאכלו. אני לא אפריע לכם.‬
‫טוב, יקירי. אני אתקשר אליך.‬ ‫-טוב, יקירה.‬
‫ביי.‬ ‫-ביי.‬
‫ביי, בן.‬ ‫-ביי, אבא.‬
‫היי, אנחנו פה במחלף של רחוב 11,‬
‫עיריית מיאמי מפרקת כאן אוהלים.‬
‫אני רוצה להבהיר‬ ‫שהנחיות משרד הבריאות כרגע‬
‫מצהירות כי למען בריאות הציבור,‬
‫אין לפרק מאהלים.‬
‫היי. קיבלנו דיווחים‬ ‫שהם פירקו לאנשים את האוהלים?‬
‫יהיו לנו אוהלים מחר.‬ ‫-טוב, הוא צריך אוהל.‬
‫כן, אם אתה רוצה לדבר‬ ‫במסיבת העיתונאים…‬
‫אני רוצה.‬ ‫-כן. טוב, בסדר.‬
‫מה השם שלך?‬ ‫-קית' ויליאמס, טוב.‬
‫טוב. רוצה שנעשה סרטון עכשיו?‬
‫שנפרסם ברשת החברתית?‬ ‫-אם אתה רוצה.‬
‫טוב. אז פשוט ספר לנו מה קרה ו…‬
‫שמו אותנו במחסה.‬
‫וזה קרה עשר, עשרים פעם.‬ ‫-כן.‬
‫לא קיבלנו שום עזרה.‬ ‫-טוב…‬
‫האנשים שאני פוגש ורואה ברחובות,‬
‫אני רואה את אבא שלי, אני רואה את אחי.‬
‫אבא שלי בילה את רוב שנותיו,‬
‫אחרי שאימא שלי נפרדה ממנו,‬ ‫בדיור ארעי.‬
‫ואחי, אותו דבר.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫אמרו שאתה סובל מזעזוע מוח או משהו?‬
‫מה עם זה?‬ ‫-זה בסדר.‬
‫אתה רוצה שאבדוק?‬ ‫-טוב…‬
‫תראה לי.‬
‫וואו, במה הכו אותך?‬
‫אבל נראה שזה מחלים יפה.‬
‫מתי התקלחת בפעם האחרונה?‬ ‫-שלשום.‬
‫אולי תבוא ונוכל להחליף לך תחבושת?‬
‫יש לכם בגדים?‬ ‫-כן.‬
‫זה מה שאני אומר. אתה יכול לבוא היום?‬
‫תוכל לוודא שהוא יבוא לשם?‬
‫הקורונה החמירה את כל מה שרע… באמריקה.‬
‫אתה בסדר? אתה בטוח?‬
‫אף אחד לא תיאר לעצמו‬ ‫שנמצא את עצמנו במצב הנוכחי.‬
‫אמרו לך שיש הוריקן בדרך?‬
‫לא ידעת.‬
‫עם מה שקורה במשבר הזה,‬ ‫והשפל הכלכלי שחווינו,‬
‫ואיך שזה משפיע‬ ‫על הקהילות השחורות והחומות,‬
‫אולי אתה הבא בתור.‬
‫"מה אם אאבד את הבית שלי?"‬ ‫תמיד יש לי הקול המנדנד הזה…‬
‫את השאלות האלה בראש.‬
‫אני רוצה לוודא שלא אסיים ככה, אבל גם…‬
‫אם זה יקרה, אני רוצה לוודא‬ ‫שאני מוכן למה שיבוא.‬
‫איפה חולי הקורונה שלכם?‬
‫בקומה שבע?‬
‫גם חדר הלידה בקומה השביעית?‬
‫לא, בחמישית.‬ ‫-קומה חמישית.‬
‫רוצה לשבת?‬
‫לשמור על מרחק.‬
‫- אולטרסאונד -‬
‫קשה לי לנשום.‬
‫אל תדאגי. תשכבי בנוחות.‬
‫תירגעי. גובה, משקל ו…‬
‫יש לי דפיקות לב.‬
‫אתה רואה קרישי דם או לא?‬
‫כרגע אין קריש דם.‬
‫השליה בסדר גמור,‬
‫ונראה שקריש הדם התפוגג.‬
‫מהשבוע שעבר אני מרגישה קצת איטית.‬
‫אני קצת מודאג מהגדילה.‬
‫את בפיגור של שבוע ושלושה ימים.‬
‫אז מבחינת הגדילה…‬ ‫יש קצת מקום לדאגה.‬
‫- חדר גופות -‬
‫מעולם לא חשבתי שזה יקרה לאבא שלי.‬
‫המחלה הזאת לקחה את אבא שלי.‬
‫עכשיו הוא יהיה מלאך‬ ‫שישמור עליי ועל המשפחה שלי.‬
‫כולם, בבקשה שמרו על עצמכם.‬ ‫באמת, תיזהרו.‬
‫צריך להנשים את ארבאלו בצינור.‬
‫את מי?‬ ‫-ארבאלו.‬
‫צריך להודיע להם.‬ ‫-כבר הודעתי.‬
‫ד"ר ססי, רציתי להתייעץ איתך‬ ‫בנוגע לנושא רגיש,‬
‫זה עניין יותר הומני מטכני.‬
‫ד"ר ואסקז שעובד איתי…‬
‫זה אכזרי, אכזרי כל כך.‬
‫הוא גוסס.‬
‫ואנחנו רוצים לתת למשפחה שלו‬ ‫הזדמנות לראות אותו,‬
‫לפחות לראות אותו ממרחק.‬
‫זה כואב כל כך. הוא אחד מאיתנו.‬
‫וצעיר כל כך, בן 43.‬
‫אלברט אמר… "חולה 18 איננה", ואני…‬
‫אמרתי, "איננה!" אני לא…‬
‫שמחתי כי היא סבלה מאוד, ואמרתי,‬
‫"אני שמח שהיא השתחררה הביתה."‬
‫והוא אמר, "לא, חסן. תדע מעכשיו,‬
‫שכשאנחנו אומרים איננו, זה אומר, איננו."‬
‫הייתי צריך להיכנס שוב לחדר‬ ‫עם עגלת האשפה.‬
‫ו… אפשר לדעת שמישהו מת,‬
‫כי סוגרים את הווילונות סביבו…‬
‫ויכולתי לשמוע את ה…‬
‫שמעתי…‬
‫את שקית הפלסטיק‬ ‫שהצוות הסיעודי עטף אותה בה.‬
‫היא מתה. היא מתה.‬
‫ראיתי את הסימנים,‬ ‫ראיתי את התסמינים של משבר.‬
‫לא היינו מוכנים לזה.‬
‫כי השקענו את הזמן ואת האנרגיה שלנו‬ ‫בלריב זה עם זה.‬
‫יש לי פוביה מבתי חולים.‬
‫אני שונא…‬
‫עינו אותי בכלא. הייתי ב-215.‬
‫במודיעין צבאי 215.‬
‫זאת אחת מתחנות המשטרה הסודיות‬ ‫הכי ידועות לשמצה בסוריה.‬
‫ואחרי שלושה ימים שם,‬ ‫הזרועות שלי התנפחו מאוד משום ש…‬
‫משום שהם ריסקו לי את שני מפרקי הידיים‬ ‫וזה היה שבור פה.‬
‫הזרוע שלי הייתה שבורה בעוד מקום…‬ ‫ממש פה.‬
‫והרגל השמאלית שלי סבלה הרבה בגלל…‬
‫חשמלו אותי והכו אותי, אז היא התנפחה,‬
‫והיא נהייתה כהה מאוד, היא הייתה שחורה.‬
‫אחרי שלושה ימים הם הבינו‬ ‫שהם צריכים לקחת אותי לבית החולים.‬
‫הם כיסו לי את הראש בשק‬ ‫וסגרו אותו בנייר דבק,‬
‫והכניסו אותי למכונית,‬ ‫אבל משום שאני מכיר את דמשק לפי ה…‬
‫אני מכיר את דמשק היטב,‬ ‫אז ידעתי איפה אני.‬
‫ידעתי לאן הם לוקחים אותי.‬ ‫הם לקחו אותי לבית חולים צבאי.‬
‫וברגע שהכניסו אותי,‬
‫התחלתי לחטוף סטירות ואגרופים מכל עבר.‬
‫גם מהצוות הרפואי,‬ ‫כי כמובן, הייתי מפגין.‬
‫אז אני… אחד מהרעים.‬
‫הם הוציאו אותי, שמו אותי בחדר אחר.‬
‫סבלתי כל כך מכאבים, ואמרתי,‬
‫"בבקשה תסתכלו על רגל שמאל שלי.‬ ‫תבדקו אותה."‬
‫והם הביטו בה לרגע ואמרו…‬
‫זה בדיוק מה שהוא אמר, האח.‬
‫הוא אמר, "אה…‬
‫אבו עלי, תביא את כלי הכריתה."‬
‫רצתי אז מרתונים, אז לא…‬
‫לא רציתי לאבד את הרגל שלי.‬
‫אז התחלתי…‬
‫בשלב הזה התחלתי להשתולל.‬
‫ואמרתי…‬
‫"בואו נחשוב על זה רגע לפני שאתם כורתים.‬
‫בואו נדבר על זה רגע, בבקשה."‬
‫רק רציתי לדבר עם כולם.‬
‫ואז, אחרי חמש דקות של בכי,‬
‫שאני מתחנן בפניהם לא לכרות לי את הרגל…‬
‫הם אמרו, "אנחנו צוחקים איתך."‬
‫ואז נתנו לי אנטיביוטיקה.‬
‫אחרי ששוחררתי,‬ ‫הרופא שניתח לי את הרגל אמר,‬
‫"אם היית נשאר שם עוד שבוע,‬ ‫היית מאבד את הרגל."‬
‫אז כן. אני שונא בתי חולים.‬
‫אמרו שהוא נפטר.‬
‫וואו, מתי?‬
‫הבעיה היא להחליף אותו במשמרת.‬
‫ומחר עוד רופא ייעדר.‬
‫נינו, כי הוא חולה.‬
‫בבקשה, ד"ר, תעשה לי טובה.‬ ‫אני באגף הקורונה עכשיו.‬
‫אתה יכול בבקשה להתקשר לבלן‬ ‫שתמצא דרך להחליף אותם?‬
‫אחרת לא יהיו לנו רופאים מחר.‬
‫רופא. רופא.‬
‫רופא. שם יש עוד רופא.‬
‫סך הכול, יש לנו פה‬ ‫שבעה רופאים מונשמים.‬
‫החרא הזה ייקח את כולנו.‬
‫מה שם הסמטה הזאת?‬
‫סמטת טווארס.‬ ‫-טוב.‬
‫יש לך דלקת סמפונות אסתמטית?‬ ‫-כן.‬
‫את משתמשת במשאף?‬ ‫-לא.‬
‫במה את משתמשת כשיש לך התקף?‬
‫אימא שלי אמרה שהיא תקנה משאף,‬ ‫אבל אין לה כסף.‬
‫אני לא דואגת מתי המגפה הזאת תיגמר…‬
‫אלא מתי כל המגפות ייגמרו.‬
‫כרגע אני באוברטאון.‬
‫הסופה הטרופית הועלתה לדרגת הוריקן.‬
‫יש אזהרות לטורנדו.‬
‫עיריית מיאמי או המחוז,‬
‫כפי שנאמר לי כאן מאנשים,‬ ‫איש לא בא לסייע להם עם מחסה.‬
‫איש לא הציע להם מקום זמני ללון בו‬ ‫או נתיב פינוי כלשהו.‬
‫יש לי ילדים. אני חושפת את עצמי לנגיף.‬
‫כשדיברתי עם המאבטח,‬
‫הוא אמר שלכולנו יש נגיף,‬ ‫ושאנחנו הולכים למות.‬
‫זה המאבטח שלהם.‬
‫אימא.‬
‫יש לי כאב ראש,‬
‫כואב לי הגרון, ויש לי חום.‬
‫אני מפחדת.‬
‫כל מוות מהווה תזכורת לכך‬ ‫שעלינו להישאר נחושים במטרתנו.‬
‫- נגיף הקורונה: תדרוך ממעון ראש הממשלה -‬
‫למרבה הצער, מניין המתים‬ ‫כולל עובדים בשירות הבריאות הלאומי,‬
‫ועובדים בשירות הרווחה.‬
‫הם הקדישו את חייהם לטיפול באחרים.‬
‫היום אני יכול להודיע,‬
‫כי הממשלה מגבשת תוכנית לביטוח חיים‬
‫בעבור עובדי החזית בשירות הבריאות הלאומי‬ ‫ובשירות הרווחה.‬
‫אנו רוצים לעשות כל שביכולתנו‬
‫לתמוך במשפחות האבלים.‬
‫הממשלה אמרה‬ ‫שעובדים של שירות הבריאות הלאומי,‬
‫אם הם ימותו, המשפחות שלהם‬ ‫יקבלו אישור קבע להישאר.‬
‫הם יקבלו תושבות קבע…‬ ‫-פגיעות.‬
‫…למעט עובדי ניקיון וסבלים.‬
‫ומארחי מחלקות ועובדים סוציאליים.‬
‫אז בעצם, אם עובד מהגר‬ ‫ימות בזמן שנלחם במגפה,‬
‫המשפחה שלו לא תקבל כלום.‬ ‫הם מסתכנים בגירוש.‬
‫ולא מדובר בבן אדם אחד, שניים,‬
‫מדובר באלפים, אם לא עשרות אלפי אנשים,‬
‫אבני היסוד של שירות הבריאות.‬
‫וקשה לי מאוד להבין איך זה הוגן.‬
‫זה לא בסדר.‬
‫זה לא הוגן שרופאים וצוות סיעודי‬ ‫יקבלו יחס שונה.‬
‫ואנחנו עושים את אותו הדבר.‬
‫בלי סבלים הם לא יכולים לתפקד.‬
‫אם הוא לא ינקה כאן, אתם תריחו את זה.‬
‫אנחנו קרובים יותר למחלה‬ ‫מהרופאים או מכל אחד אחר,‬
‫כי אנחנו מנקים את המיטות,‬ ‫אנחנו מנקים את כל…‬
‫המחלות של המטופלים.‬
‫זה עצוב כל כך,‬ ‫כי לא אכפת להם מאיתנו.‬
‫אנחנו העובדים הזוטרים.‬
‫לא אכפת להם מאיתנו, זה לא הוגן.‬
‫בעיני הממשלה, אנחנו לא קיימים.‬
‫אנחנו כוח אדם זול, זה הכול.‬
‫ברזיל רשמה את מספר המתים הגבוה ביותר‬
‫מנגיף הקורונה ביממה.‬
‫סך כל המתים מתקרב לחצי מיליון.‬
‫המגפה היא לא הבעיה.‬
‫הבעיה היא רק עוד גורם‬
‫שנוסף למה שהאנשים בשוליים‬ ‫נאלצים לחיות איתו כבר ממילא.‬
‫אשפזו אותי, גם את בעלי.‬
‫חזרתי הביתה, אבל לצערי,‬ ‫בעלי לא זכה לאותו גורל,‬
‫ובסופו של דבר הוא נפטר.‬
‫זה היה קשה לי מאוד.‬
‫הקרובים מפסידים בקרב.‬
‫אנחנו לא כועסים. אנחנו זועמים.‬
‫תבדוק את ה…‬ ‫-לא, תבדקו לו את הדופק.‬
‫תעלה על המדרכה.‬ ‫-הוא לא זז.‬
‫הוא נושם עכשיו?‬ ‫-הוא באזיקים! הוא לא זז!‬
‫מאות שוטפים את רחובות מיניאפוליס הערב‬
‫בעקבות פרסום הסרטון שבו נראה שוטר‬
‫מצמיד את ברכו לצוואר של ג'ורג' פלויד‬ ‫במהלך מעצרו.‬
‫אני עובר על זה בראש שוב ושוב,‬
‫ואני שואל את עצמי, מה אני יכול לעשות?‬ ‫אני מוכרח לעשות משהו.‬
‫- חיי שחורים חשובים -‬
‫אדם איבד את חייו במינסוטה.‬
‫מישהו עמד לו על הצוואר‬ ‫במשך שמונה דקות.‬
‫שמונה דקות!‬
‫תרימו את אגרוף ימין שלכם.‬
‫תגידו, "אני… מהשכונה!"‬ ‫-אני…‬
‫אני… מהפאבלה!‬
‫אני… מהפאבלה! אני… יותר! יותר!‬ ‫-אני… יותר!‬
‫יותר! יותר ממנצח!‬
‫אני מאמין שננצח!‬
‫הם מדברים בלי סוף על סניטריה,‬ ‫על ניקיון ועל היגיינת ידיים.‬
‫אבל לנו עדיין יכבו את המים בכל לילה.‬
‫יש מקומות בקהילה‬ ‫בלי מים אחרי שמונה בערב.‬
‫והמים חוזרים רק למחרת בשש בבוקר.‬
‫איך הנגיף לא יתפשט במצב כזה?‬
‫הקורונה הורגת אנשים.‬
‫היא הורגת יותר אנשים שחורים‬ ‫מאנשים אחרים.‬
‫ויש גם דברים נוספים שהורגים שחורים.‬
‫שוטרים הורגים שחורים.‬
‫מערכת הבריאות הציבורית הורגת שחורים.‬
‫חיי שחורים!‬ ‫-חשובים!‬
‫חיי שחורים!‬
‫במשך חודשים, אנחנו מטפלים‬
‫באוכלוסיה הפגיעה ביותר‬ ‫במחוז מיאמי-דייד.‬
‫כן, אדוני.‬
‫ובזמן שעשיתי את זה, נעצרתי.‬
‫אני אספר לכם מה קרה.‬
‫גילינו שנגד השוטר שעצר אותי‬ ‫בגלל צבע העור שלי,‬
‫הוגשו 12 תלונות על שימוש בכוח מופרז.‬
‫הוגשו נגדו שש תלונות אזרחיות.‬
‫מי לעזאזל מעניש אותם על זה?‬
‫אף אחד!‬ ‫-אף אחד!‬
‫אנחנו צריכים לוודא שהם ייענשו.‬
‫זה התפקיד שלנו לוודא שהם ייענשו.‬ ‫איך נעשה את זה?‬
‫אנחנו צריכים לבחור אנשים חדשים‬ ‫ומערכת חוק חדשה לגמרי.‬
‫חיי שחורים!‬ ‫-חשובים!‬
‫אחת, שתיים, שלוש…‬
‫- למעלה מ-13 מיליון תושבי פאבלה נטושים -‬
‫אנחנו הג'י-10 של הפאבלות בברזיל.‬
‫אנחנו עורכים מחאת שלום.‬
‫כן, ואני מודה לכם על המאמצים שלהם.‬
‫יש לנו זכות להתקדם.‬ ‫-הממונים עליי אמרו שזה בלתי אפשרי.‬
‫אנחנו רוצים לדבר עם המושל.‬ ‫הוא חייב להיפגש איתנו.‬
‫תקשיב, אתם לא תעברו.‬
‫עצרו. עצרו כאן.‬
‫כשאמרנו שאנחנו רואים אתכם!‬ ‫-כשאמרנו שאנחנו רואים אתכם!‬
‫אנחנו רואים אתכם!‬ ‫-אנחנו רואים אתכם!‬
‫קיבלנו את התשובה שלנו.‬
‫המושל עסוק מדי ולא יכול לדבר איתנו!‬
‫שלום, אדוני ראש הממשלה.‬
‫שמי חסן אקאד ואני עובד ניקיון גאה‬
‫בבית חולים במרחק 16 ק"מ‬ ‫מבית החולים שאתה טופלת בו.‬
‫התחלתי בעבודה הזאת באותו הזמן,‬ ‫למען האמת,‬
‫כי רציתי לעזור לאומה לגבור על המגפה.‬
‫אבל היום, הרגשתי שבגדו בי,‬ ‫שתקעו לי סכין בגב.‬
‫הייתי המום לגלות שהחלטת,‬
‫הממשלה שלך החליטה‬ ‫לא לכלול אותי ואת עמיתיי,‬
‫שעובדים כמנקים וסבלים‬ ‫ועובדים סוציאליים שהם…‬
‫כולנו מרוויחים שכר מינימום.‬
‫החלטתם לא לכלול אותנו‬ ‫בתוכנית הפיצויים.‬
‫אז אם אמות מקורונה, בת הזוג שלי לא תוכל…‬
‫לא תוכל להישאר כאן כתושבת קבע.‬
‫זאת הדרך שלך להודות לנו.‬
‫אנא, שקול את החלטתך מחדש,‬ ‫אני מקווה לשמוע ממך. תודה.‬
‫זה לא הומני להגיע עד חצי הדרך ולהיבלם‬
‫על ידי ממשלה פשיסטית‬ ‫שרוצה שאזרחיה ימותו.‬
‫תודה.‬
‫בני דודים.‬
‫מוקדם.‬
‫"בויש על ידי בית החולים…"‬
‫בויש? למה כתבו את זה?‬
‫כי אתמול כשהקלטתי מכתב לבוריס ג'ונסון,‬
‫הם שינו את החוקים.‬
‫- בויש ע"י מנקה בית החולים -‬
‫"פליט זוכה בזכות שמשפחתו תישאר במדינה‬ ‫במקרה שימות בחזית המגפה."‬
‫זה קיבל חמישה מיליון צפיות.‬
‫ועשרות אלפי שיתופים ו…‬
‫וארבע שעות אחרי הפרסום,‬ ‫הממשלה חזרה בה מהחלטתה.‬
‫הם הודיעו שהם יכללו את כלל העובדים‬ ‫בתוכנית הפיצויים.‬
‫עבודת הניקיון היא‬
‫לא חלק מהעבודה שאתה עושה,‬ ‫זאת עבודה זמנית בשבילך.‬
‫אבל בשבילי, אלה החיים שלי.‬ ‫-כן.‬
‫זאת העבודה שלי,‬ ‫אני עושה את זה כל הזמן.‬
‫אבל אני מעריך…‬ ‫אני מעריך מאוד את איך שעשית את זה.‬
‫אני אעשה ככה.‬ ‫-כן.‬
‫כן, כי אי אפשר…‬ ‫-אי אפשר להתחבק.‬
‫אבל נקווה…‬
‫מחאות מתרחשות ב-140 ערים אמריקניות לפחות‬
‫לאחר מותו של גבר שחור לא חמוש‬ ‫מידי המשטרה.‬
‫רק אנשים שחורים יודעים כמה זה קשה‬
‫להצטרך להוכיח את עצמך כל יום.‬
‫אתה צריך להוכיח שאתה טוב,‬ ‫להוכיח שאתה אדם שומר חוק,‬
‫להוכיח שאתה נקי,‬ ‫שהשיער שלך נקי,‬
‫שהבאת בגדים משלך,‬
‫ואם יש לך טלפון טוב שקנית בכספך.‬
‫ו"אני לא נושם" צריך להתחלף‬
‫ב"אני פה ואני נושם."‬
‫תגידו את השמות שלהם!‬ ‫-דאנטה פרקר!‬
‫תגידו את השם של הבן שלי! מרקוס בראון!‬
‫אנחנו נלחמים פה למען האנושות.‬
‫אנחנו מבקשים מכל אדם ברחבי העולם‬ ‫לעמוד לצדנו ולהילחם איתנו.‬
‫- יחד אנחנו חזקים יותר -‬
‫- סליחה על אי הנעימות‬ ‫אנחנו מנסים לשנות את העולם -‬
‫אנו עומדים יחד כבני אדם‬ ‫למען שגשוג האנושות כולה.‬
‫אנחנו צריכים שינויים, שינויים גדולים.‬
‫- לעולם לא עוד -‬
‫אנחנו רוצים צדק למען כולם,‬ ‫בקניה ובכל העולם.‬
‫אין צדק!‬
‫אין צדק, אין שלום!‬ ‫אין צדק, אין שלום!‬
‫אנחנו רק חלק מרבים שיעלו ויתקממו.‬
‫להמשיך!‬ ‫-להמשיך!‬
‫אנחנו אומרים לעולם כולו שנמאס לנו.‬
‫אנחנו מאוחדים!‬
‫אנחנו מאוחדים! אנחנו מאוחדים!‬
‫ברגע מכונן במאבק נגד מגפת הקורונה,‬
‫רגולטור התרופות הבריטי‬ ‫אישר את החיסון לקורונה‬
‫שפיתחה אסטרהזניקה‬ ‫בשיתוף מדענים מאוניברסיטת אוקספורד.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫יש התרגשות עצומה מהחיסון.‬
‫זה הדבר היחיד שיכול להוציא אותנו מזה.‬
‫אנחנו יודעים את זה מההתחלה.‬
‫זה היה רגע של לקפוץ מאושר?‬ ‫של להניף ידיים באוויר?‬
‫לא ממש, לא. זה היה יותר רגע של הקלה.‬
‫זה לא סוף התהליך.‬
‫צריך להתמקד בעובדה שיש שלושה חיסונים‬
‫שהראו יעילות, ואלו חדשות נהדרות,‬
‫ואנחנו צריכים יותר משלושה חיסונים‬ ‫כדי להגן על העולם כולו.‬
‫האם החיסון הזה‬ ‫יצליח לחולל הבדל גדול יותר בעולם‬
‫משאר החיסונים שראינו עד כה?‬
‫זה לא החיסון הכי יקר לייצור,‬
‫וגם הצלחנו לספק אותו‬ ‫בלי צורך לאחסן אותו בהקפאה.‬
‫זה אומר שאפשר להפיץ אותו‬ ‫דרך רשתות קיימות להפצה ולאספקת חיסונים…‬
‫מה שהייתי רוצה שיקרה בעקבות זה‬
‫זה את ההכרה בכך שהגישה הזאת פועלת.‬
‫אנחנו יכולים לעשות את זה‬ ‫מהר יותר מבעבר,‬
‫וזה גם לא מוכרח להיות יקר.‬
‫והייתי רוצה מאוד ליישם את זה‬ ‫לפתרון הרבה בעיות אחרות.‬
‫האמונה שלי במדע עודנה חזקה כפי שהייתה,‬
‫אף שהמגפה הזאת הראתה שהמדע הנכון‬
‫מהווה רק חלק אחד מהפתרון‬ ‫בכל משבר בריאותי שהוא.‬
‫בעיניי, הקורונה היא קריאת השכמה,‬ ‫קריאת השכמה ברורה.‬
‫קריאת השכמה שאומרת לנו‬ ‫שעלינו לשנות את דרכינו.‬
‫לשנות את דרכנו כקהילה עולמית.‬
‫הקורונה גזלה מאיתנו כל כך הרבה,‬
‫אבל היא גם מעניקה לנו הזדמנות‬ ‫להיפרד מהעבר,‬
‫ולבנות מחדש טוב יותר.‬
‫אני רוצה לראות בזה הזדמנות.‬
‫זה משבר.‬
‫אבל הזדמנויות נולדות ממשברים.‬
‫- מאומתים: 82,654,704, מתים: 1,870,924‬ ‫דצמבר -‬
‫תפסי את הצד הזה.‬
‫תראי איזה יופי היא נראית עכשיו.‬
‫היא צריכה אורחים.‬
‫היא חייבת אורחים.‬
‫את בסדר? לא?‬
‫אני מפחדת.‬
‫תני לי את היד שלך.‬
‫המלאך הקטן שלי שטרם נולד,‬
‫אני כותבת לך את המכתב הזה,‬
‫שבוע לפני שאתה מגיח‬ ‫לעולם היפהפה והשבור הזה.‬
‫תוציאו אותי מפה.‬
‫מעניין אם אתה יכול לשמוע אותי עכשיו.‬
‫אני יודעת שהמסע הזה היה קשה לך.‬
‫עכשיו הוא ייתן לך זריקה קטנה‬ ‫שתרדים לך את הגב התחתון.‬
‫יש ימים שאני מפחדת כל כך,‬
‫מפחדת שאנחנו לא טובים מספיק,‬
‫ומפחדת שאולי זה לא הוגן‬
‫להביא אותך למקום שיש בו סבל רב כל כך.‬
‫זה בן!‬
‫הנה.‬
‫יום אחד, כשתגדל,‬
‫אביך ואני נוכל לספר לך‬ ‫על העולם שנולדת אליו.‬
‫הלידה שלך היא קרן של תקווה.‬
‫יש לך סיכוי לעזור לבנות מחדש את העולם,‬
‫באהבה ובחמלה.‬
‫בוקר טוב. מה שלומך, אדוני?‬
‫אנחנו רופאים. תודה רבה.‬
‫אל תדאג.‬ ‫-איך אפשר שלא?‬
‫מה שלומכם, יקירים?‬
‫טוב יותר, אבל אני עייפה.‬
‫מצבם של כמה עמיתים הידרדר.‬
‫מצבם השתפר, ואז הידרדר,‬ ‫ועכשיו הם מאושפזים.‬
‫חשבתי שאני חוזרת לעבוד היום.‬
‫אבל זה לא כל כך פשוט,‬ ‫כי יש לי דלקת ריאות.‬
‫זאת רשימת טיפול הנמרץ שלי‬ ‫או של מישהו אחר?‬
‫היית חסרה מאוד בטיפול נמרץ.‬
‫את היחידה שיודעת לעשות סדר בדברים.‬
‫גם בעלך חלה?‬
‫הדבקתי אותו. טוב, לא ממש.‬
‫המנקה שלנו הדביקה אותנו.‬
‫את יכולה לתאר לעצמך‬ ‫את הדברים שעברו לי בראש.‬
‫בתור מנהלת הטיפול הנמרץ והכול.‬
‫פקפקתי בדוגמה שאתן לצוות שלי.‬
‫זה כל מה שחשבתי עליו.‬
‫נדבקתי בבית!‬
‫אבל זה נגמר.‬
‫ביי, בנות, תודה.‬
‫מאז שקברנו את אימא שלי,‬
‫נמנעתי הרבה זמן מלבוא לפה.‬
‫זה פה.‬
‫רובע שרי, שורה 15.‬
‫אחי ואמי הם רק מספר עכשיו.‬
‫השם של אחי רשום כאן.‬
‫אנחנו עדיין צריכים לעשות מצבה‬ ‫עם השם של אימא שלי.‬
‫הבית החדש שלהם.‬
‫גם אימא שלי וגם רוג'ריו…‬
‫כשאני הייתי מפשלת,‬ ‫הוא היה זה שאומר,‬
‫"זה נגמר. עכשיו תתקדמי.‬ ‫אל תביטי לאחור. תמשיכי ללכת."‬
‫ואימא שלי, כשהייתי מפשלת,‬ ‫הייתה מסתכלת עליי ואומרת,‬
‫"אני לא מאמינה שעשית את זה,‬ ‫אבל אני פה בשבילך."‬
‫זה הפך אותי למי שאני היום.‬
‫אני הולכת מכאן בשלום…‬
‫מתוך ביטחון שאני עושה דברים נכון.‬
‫זה לא שונה ממה שהיית רוצה שאעשה.‬
‫איזו ציפור יפה!‬ ‫-יפה מאוד!‬
‫איזו יפה היא, יקירי.‬
‫היא עפה לה בכזאת רכות.‬
‫כשאנחנו קטנים,‬
‫הכול קסום כל כך בעינינו.‬
‫הייתי רוצה שכולנו…‬
‫נגלה מחדש את הפלא שבדברים הרגילים.‬
‫כמו לחוש במגע‬
‫של הידיים של ההורים שלנו.‬
‫לחבק אותם.‬
‫אם יכולתי לחבק שוב מישהו שאני אוהבת.‬
‫אני אסיע אותך הביתה, אבל…‬
‫אבל מה?‬ ‫-טוב, אנחנו…‬
‫אנחנו צריכים לעשות עיקוף קטן.‬ ‫אני רוצה להראות לך משהו.‬
‫זה לא יימשך הרבה זמן, אני מבטיח.‬
‫הבאתי אותך עד לפה…‬ ‫-כן?‬
‫כי רציתי להראות לך את זה.‬
‫אלוהים. אלוהים אדירים.‬
‫מה?‬
‫גימבה.‬
‫את מאמינה לזה?‬
‫אלו… אני לא מאמינה.‬ ‫אל תגרום לי לבכות.‬
‫הלוואי שיכולתי לחבק אותך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫"גימבה, מארחת המחלקה."‬
‫הנגיף הזה בחן אותנו.‬
‫הוא שינה את כולנו.‬
‫יקירתי, את יודעת, כשהשנה הזאת החלה,‬
‫חשבתי שזאת תהיה השנה‬
‫שבה אשיג את כל מה שאני רוצה.‬
‫עכשיו אני יודע שזאת השנה‬ ‫שבה למדתי להעריך את כל מה שיש לי.‬
‫עכשיו נשמע מכמה אנשים‬ ‫שאנחנו משרתים במרכז הרחצה.‬
‫הם רוצים להגיד כמה מילים.‬
‫קיבלתי יותר אהבה בתוך המקום הזה‬ ‫מאשר באוברטאון.‬
‫אני רואה את האור בקצה המנהרה עכשיו.‬
‫אנחנו מנסים לחלום על חברה שנוכל לחיות בה‬
‫בלי כל החציצות האלה,‬ ‫ולדמיין דברים כאלה,‬
‫זה עוזר לי להיות הרופא שאני היום.‬
‫אנחנו צריכים עוד אנשים‬ ‫כמו ד"ר ארמן הנדרסון.‬
‫תודה, בישופ. אני מעריך את זה.‬
‫אני רוצה להודות למתנדבים.‬
‫אנחנו עושים את זה מאהבה,‬
‫והמתנדבים מראים את האהבה הזאת.‬ ‫זאת לא צדקה, זאת סולידריות.‬
‫אתה עדיין צריך לעבוד הלילה.‬ ‫-אני צריך לעבוד.‬
‫מחיאות כפיים לארמן, בבקשה!‬
‫כן!‬
‫והידיעה שאנחנו נלחמים למען משהו‬
‫ואולי לא נזכה לראות את השינויים,‬ ‫זה חלק מהמסורת.‬
‫בוקר טוב.‬
‫שלום, אלדאיר! מה שלומך?‬
‫טוב יותר? אתה כבר יכול לאכול?‬
‫כן? אימא שלך ראתה אותך?‬
‫אני חושבת שאפשר לתת לאימא שלו‬ ‫להיכנס לראות אותו.‬
‫כי אפשר להוציא אותו החוצה.‬
‫הוא כבר לא מידבק.‬ ‫-אני אגיד לה.‬
‫תתאם איתה, כן, בסדר?‬
‫אתה תשתחרר בקרוב, טוב?‬
‫ככה.‬
‫כל הכבוד. יופי.‬
‫קח אותו לטיול.‬
‫היי, זה אבא. אני עובד.‬
‫הדברים שלך אצלי, אני אביא לך אותם.‬
‫הוא יבוא בשבע בערב.‬
‫אני מתרגש.‬
‫כאבא, ראיתי אותו נולד.‬
‫בן שלי!‬
‫מה שלומך, יקירי?‬
‫ילד שלי, מה שלומך, בני?‬ ‫אתה כבר נראה טוב יותר.‬
‫תירגע, ילד שלי.‬ ‫אתה תכף יוצא מזה.‬
‫אימא שלך, היא שמחה כל כך.‬
‫היא התפללה למענך,‬
‫וגם אחיך הקטן, מתיאו.‬
‫תירגע.‬
‫ילד שלי, אני אוהב אותך כל כך.‬
‫זה בסדר, בני. אני אוהב אותך.‬
‫תירגע, בני. הבאתי לך דברים.‬
‫זה מספק מאוד לראות אנשים שורדים את זה.‬
‫טיפלתי בחולים שלי באדיבות‬
‫כי אני מקווה‬ ‫שמישהו יעשה את אותו הדבר‬
‫אילו הבת שלי או ההורים שלי‬ ‫היו זקוקים לעזרה.‬
‫אני לא רוצה שום שבחים.‬
‫אני רוצה מערכת בריאות טובה יותר.‬
‫אני רוצה צוות עם נחישות‬ ‫ללבוש את חלוק הרופא.‬
‫ולדעת שזאת הייתה המלחמה שלנו,‬ ‫שדה הקרב שלנו.‬
‫נועדנו להיות פה.‬
‫זה הכול.‬
‫טוב, בואו נחצה את הכביש.‬
‫לונה!‬
‫אני רוצה לבנות עולם‬ ‫שהילדים שלי יוכלו לשגשג בו,‬
‫שילדים אחרים יוכלו לשגשג בו.‬
‫אני צריך שתלכי לפניי, טוב?‬
‫אני רוצה לראות אותך.‬ ‫-טוב.‬
‫תמשיכי להתקדם. כן.‬
‫ואנחנו נמשיך להילחם‬ ‫ונמשיך לעשות את מה שאנחנו צריכים לעשות.‬
‫אני הולך.‬
‫את לא צריכה לשאת אותה.‬ ‫תורידי אותה. היא כלבה.‬
‫היא עייפה.‬
‫החיים ממשיכים, אנחנו ממשיכים.‬
‫אנחנו ממשיכים לעשות את מה שאנחנו טובים בו.‬ ‫אנחנו ממשיכים לעבוד.‬
‫העולם קטן כל כך.‬
‫זאת התגובה המשותפת שלנו‬ ‫שתוכל להוביל לעולם טוב יותר.‬
‫עלינו לבחור בהתלכדות.‬
‫האם אנחנו מוכנים?‬
‫- הסרט מוקדש לכל אדם -‬
‫- שהושפע מנגיף הקורונה. -‬
‫"לפעמים בחיים‬
‫כולנו כואבים‬
‫כולנו יודעים צער‬
‫אבל אם נהיה חכמים‬
‫נזכור שתמיד‬
‫יש מחר‬
‫קרא לי, אחי‬
‫כשתצטרך עזרה‬
‫כולנו צריכים להישען על מישהו‬
‫ואולי יש לי בעיה‬
‫שאתה תוכל להבין‬
‫כולנו צריכים מישהו להישען עליו‬
‫אם יש לך משקל‬
‫כבד לשאת‬
‫שאינך יכול לשאת‬
‫אני פה בצד הדרך‬
‫אעזור לך לסחוב‬
‫אם רק תקרא לי‬
‫קרא לי‬
‫רק תקרא לי‬
‫קרא לי‬
‫קרא לי"‬
‫- לזכרה של אמיליה פרנקלין -‬
‫תרגום כתוביות: רוני פרי‬