Downloaded from YTS.MX
Bună dimineața.
Official YIFY movies site: YTS.MX
Acesta este un bărbat
ales de către muzică.
Putem trece prin ea o dată?
Desigur.
Din nou.
- Bine. Ăsta e acordul? - Da.
Da.
Daiki Tsuneta.
El este liderul trupei de rock japonez King Gnu, geniul creativ
care produce toate creațiile trupei.
TSUNETA, CHITARĂ ȘI VOCE
Ce dificil e!
Un geniu al cărui talent n-a putut fi oprit
de Universitatea de Arte din Tokyo.
A URMAT CURSURI DE VIOLONCEL, DAR A PĂRĂSIT PROGRAMUL
El cântă la peste zece instrumente.
Nu există bariere muzicale pentru el.
Aici iese în evidență un instrument numit corn francez.
Bine.
El extinde orizonturile exprimării muzicale.
Cum modelez muzica convențională?
Sunt atras de acest aspect al expresiei artistice.
Se poate spune că e un proces de distrugere și creație.
DISTRUGERE ȘI CREAȚIE
Lucrez în continuu.
Creativitatea lui se extinde și în arta vizuală,
în timp ce colaborează cu alți creatori din industrie.
Prin acest proiect, deschide un nou capitol în muzică.
Millenium Parade.
El și-a mutat atenția de la orașul Tokyo către scena internațională.
Înregistrez acum.
Ești filmat.
Vă rog să le urați un călduros bun venit!
Am stat în anturajul lui Tsuneta timp de trei luni.
Am studiat procesul creativ
al unui geniu muzical
pentru un proiect început de la zero.
Acest proiect se numește „2992”.
N-ar fi interesant
dacă muzica mea s-ar auzi și în anul 2992?
De aceea trebuie să dau tot ce am mai bun din mine.
Nu!
Cum și-a imaginat Tsuneta
viitorul îndepărtat?
Nu așa.
Încă o dată!
Vreau să creez o piesă care să prezinte
perspective și puncte de vedere ale unor oameni diferiți din lume.
În sfârșit am terminat
o piesă curată și șlefuită.
E timpul să o demontăm.
Mai lasă-mă!
N-am terminat. Încă mai poate fi ajustată.
De ce mă grăbesc așa mereu?
E cu adevărat un copil-minune
născut în universul haotic din Tokyo.
I-am urmat procesul fără sfârșit de distrugere și creație.
14 SEPTEMBRIE 2020
Salut!
- Salut! - Mă bucur să te cunosc!
Am început filmările
în septembrie 2020.
Înregistrăm acum.
Bine.
Chiar acum am terminat de înregistrat basul.
Aici erați!
Ce apropiați sunt de tine!
Aia nu e o cameră mare?
Vrei să asculți?
Astăzi,
ei înregistrează
albumul lor de debut, The Millenium Parade
NARATOR: TOBBY UEHARA
Pasiunea și inovația lor
sunt întruchiparea haosului din Tokyo.
- E mai bine așa? - Merge,
dar pe post de rezervă.
După zeci de rugăminți.
Vrei să fie mai simplă?
Sigur, de ce nu?
Și eu prefer la fel.
Poți să ne prezinți membrii trupei?
Bine.
El e basistul trupei King Gnu.
Sunt Kazuki Arai.
Suntem încântați.
- El e Arai. - Eu sunt Arai.
Iar el e Ayatake Ezki.
El cântă și cu alte trupe precum WONK.
Ayatake cântă la clape și pentru King Gnu.
În acest mod
avem niște membri de bază.
Cântăm creațiile lui Daiki Tsuneta.
Bine.
Vrei să ne cânți ceva acum?
Sigur.
- Sunt gata. - Bine.
Minunat!
E o piesă interesantă.
Ar putea fi potrivită
pentru partea de improvizație.
La, Si, Do, Re, Mi, Sol, Mi.
Da.
- Folosirea gamei sună interesant. - De acord.
Dar sunt șanse să sune fad.
- Vrei să păstrezi versiunea aceea? - Da.
- Mai încerc o dată. - Bine.
De obicei,
un producător conduce sesiunile de înregistrări.
Dar nu și aici.
Tsuneta e cel care ia toate deciziile.
Pot să spun.
- Are farmecul ei. - De acord.
Am uitat ce ascultam.
Putem tăia părțile bune
din fiecare înregistrare.
Tsuneta, nu pari
să conduci înregistrările.
De obicei, nu se întâmplă asta.
La final,
el hotărăște ce versiune vom folosi,
dar el oferă fiecărui muzician
spațiul în care să își exprime creativitatea.
Ceea ce ați văzut adineauri este un exemplu concret.
Nu pot cânta la fel de liber
- și în alte înregistrări. - Nu, niciodată!
Cred că se întâmplă rar ca muzicienii
să fie rugați să improvizeze.
În acest fel, proiectul meu
permite muzicienilor să dea tot ce au mai bun din ei.
- Da. - Așa este.
Da.
Aici ne putem exprima creativitatea muzicală.
Da.
- Nu e bun? - Sună bine.
Are un aer de început de instrumental.
- Bine. - Da.
O folosim pe asta.
15 SEPTEMBRIE 2020
A doua zi,
ni s-a permis să mergem în studioul privat al lui Tsuneta.
Aceasta fost prima dată
când au fost permise filmările
în procesul lui de creație.
- Bună dimineața! - Neața!
Mă bucur să te văd.
La ce lucrezi acum?
Asta e pentru King Gnu.
E din înregistrarea din decembrie.
E noua noastră piesă.
„STAR OF THE SHOW”
El lucra la varianta demo
a noii piese create de King Gnu.
Cu alte cuvinte, el crea o piesă.
Urmează asta după.
Ce-ați spune dacă adaug aici
- sunet de pian electric? - Da.
El ascultă aceeași porțiune la nesfârșit,
în timp ce ajustează sunetul fiecărui instrument.
Fac asta la nesfârșit.
De exemplu.
Acestea sunt piesele
- de pe cea mai recentă lansare King Gnu. - Bine.
- E un cântec intitulat „A Cheap Novel”. - Bine.
E compus din 52 de părți diferite.
Aceste părți compun un cântec.
Tu începi cu compunerea liniei de chitară bas.
Corect. Partea asta mă ajută să stabilesc încotro să mă duc cu piesa.
Bine.
De exemplu, încorporez acorduri.
Acordul E
e urmat de un acord deschis.
Sună cam așa.
E greu de explicat.
Așa stabilesc dispoziția generală a melodiei.
Încep să simt melodia.
În cadrul acestui proces,
experimentez cu linia melodică.
Linia asta melodică
e apoi încorporată în acest mod.
Și dacă nu auzi corzile.
Unde e partea cu corzile?
Am găsit-o.
Acum încorporez asta în demo.
Ăsta e procesul.
În acest mod
se creează un ansamblu de linii melodice.
E un proces fără sfârșit.
De unde își trage inspirația
pentru a ajunge la acest stil?
- Vezi cărțile de artă? - Da.
De aici îmi vine inspirația.
- Da. - E un colectiv de artiști diverși.
Acela cine e?
Aici îl avem pe Kosuke Kawamura.
E un artist de colaj.
Mă identific cu materialele folosite de el
- pentru a face colaje. - Bine.
Hai să-ți arăt.
Bine.
Am o înregistrare a unei orchestre.
Bine.
Introduc apoi ritmurile.
Am aplicat o tehnică de colaj pe muzica mea.
- Da. - Creez muzică unică fără precedent.
Dacă distrugi
o piesă finisată și apoi o reconstruiești de la zero,
poți crea o piesă complet diferită.
E un mod de a construi o piesă nouă.
Se poate spune că creațiile mele se bazează pe această abordare.
Da.
- Înțeleg, mi-ai explicat foarte clar. - Am fost clar? Mă bucur să aud asta!
Așa interpretez eu muzica.
Uau! Da.
- Uită-te la scaunul ăsta. - Bine.
Nu-i așa că-i unic?
Are țepi care ies din piele.
E făcut la comandă.
- Și acest scaun e o lucrare de colaj. - Uau!
Țepii ăștia ne cam stau în cale.
La fel e și cu laptopul de pe podea.
Da.
Ah, da,
- uite un laptop. - A fost un element cheie,
dar mi-am luat recent un computer.
- Bine. - Am picurat ojă
- pe toată suprafața. - Așa.
Creațiile mele sunt influențate și de stilul lui Keiichi Tanaami.
Înțeleg.
Și de artistul ăsta.
- Reprezintă arta cu mai multe stiluri. - Da.
- Incredibil. - Da.
„Tokyo Chaotic”
e un concept de bază pentru multe din creațiile mele.
Există oameni care provin
din diferite culturi și medii.
Vreau să prezint perspective
din toate mediile diferite.
Cred că asta e valabil și pentru proiectul meu actual.
Încerc în mod conștient
să creez un loc de comunicare pentru oameni care au valori
diferite de ale mele, din punct de vedere muzical.
Nu vreau să exclud pe nimeni.
Sper să accept oamenii așa cum sunt.
22 SEPTEMBRIE 2020
Azi se filmează un clip King Gnu.
Asta e prima lansare King Gnu
din anul acesta.
Parcă simt așteptările fanilor.
Pandemia a început fix când ne pregăteam pentru un turneu.
Abia aștept să se termine pandemia.
Cred că o să continuăm cu turneul din toamnă.
Da.
Stilul lui de cântat la tobe a evoluat odată cu frizura sa.
E mult mai matur!
TOBOȘAR: YU SEKI
Au trecut șase luni de când au înregistrat ultima oară împreună.
Când te-ai tuns?
- Ieri. - Uau!
Partea din față pare interesantă.
Da, am părul cam lung în față.
E mai rău când îl culc.
Și pe lateral?
Dacă-l aranjez, e în regulă!
Nu, cu siguranță nu e în regulă!
Nu iau notă de trecere?
Ce scrii acolo?
Scriu cuvinte care rimează.
Bine.
Pe piesa asta trebuie să scuipi cuvinte în stilul unei mitraliere.
Indiferent câte cuvinte găsesc,
nu e suficient.
Cuvintele din piesa care se înregistrează
n-au fost scrise încă.
Primul vers mi-a depășit așteptările.
„Dorința de viață”,
„scânteia vieții”. Astea-s temele.
Acum mi-e rușine!
Ei bine,
asta e ideea.
Serios!
- Asta e ideea de bază. - Mi-e rușine.
El a început să explice ultimul vers.
„Dă-mi anticorpii.”
Trebuie să ne dezvoltăm imunitatea.
Viața va deveni și mai grea.
Sper că cercetătorii
lucrează din greu.
Vorbesc serios.
Asta-i în afara domeniului nostru.
E o rugăminte sinceră.
N-ai fi scris asta dacă nu venea
- pandemia. - Exact.
Dă-mi anticorpii ca să trăiesc viața asta.
Ce părere ai?
- Lucrurile sunt mai bune. - Așa se pare.
Asta e sigur.
Dar e riscant să vinzi prea multe bilete.
Dacă vindem bilete
- și avem un focar în prima seară? - Și se anulează?
Dacă se infectează vreun membru?
Versul „dă-mi anticorpii.” va avea un sens dublu.
Am creat o piesă despre o rugăminte sinceră.
Cred că asta o să prindă la public.
Totul e bine.
- Am terminat? - Hai să încheiem.
- Am terminat mai devreme. - Da.
Da.
N-am mai terminat așa devreme.
Vreți să vă duc eu?
Plouă.
A fost înnorat toată ziua.
- Da. Vara e pe sfârșite. - Da.
Mașina lui favorită
a fost produsă aici în anii '70.
- La 20 de ani am avut prima mașină. - Da.
- Un Nissan Rasheen. - Un Rasheen?
Când erai adolescent?
- Știi modelul? - Cu siguranță!
- Avem aceleași gusturi! - Da.
Întreținerea mașinii costa mult, așa că am renunțat la ea.
Da.
- Când a trebuit să-i fac inspecția. - Da.
E trist să renunți la mașină.
Da, mă face să vreau să produc mai mulți bani.
- Anul acesta mi-am luat… - Da.
- …altă mașină. Era și timpul. - Da.
Tu ți-ai dorit mereu să lucrezi în domeniul muzicii?
Nu mă văd făcând altceva.
N-am luat în considerare alte domenii.
Vrei să mâncăm ceva?
Ar fi în regulă?
Hai să mergem într-un loc ieftin.
- Pot să caut eu. - Dacă nu te deranjează.
- Bine. - Bine.
Mulțumesc pentru mâncare!
Tsuneta spune că mâncarea lui preferată e orezul cu ouă.
- Pot să iau? - Sigur.
Nu știu să țin bețișoarele.
N-am învățat niciodată bunele maniere.
- Familia ta n-a fost strictă. - Nu, deloc.
- Am servit odată un prânz Bento - Da.
la o înregistrare pentru Kenshi Yonezu.
Yonezu era șocat. M-a întrebat pe ce lume am trăit.
Atât de prost mă comportam la masă.
De când mi-a zis asta,
am avut grijă cum să țin bețișoarele.
Da.
De atunci, exersez.
De acolo a trebuit să încep.
Ora 22:00.
Tsuneta nu pleacă spre casă,
ci spre studioul său.
A început să lucreze din nou la versuri.
Distruge
încă o dată piesa creată.
Repetând o piesă la întâmplare
Tot timpul forțând intriga Punând viața la punct
Sfârșitul labirintului e doar începutul
Melodia B necesită mai multă muncă.
- Da. - Mă gândesc să schimb linia melodică.
Și versurile?
- Le schimb și pe alea. - Da.
A cheap novel
26 SEPTEMBRIE 2020
E greu.
VOCALIST: SATORU IGUCHI
Acum cântă și dansează ca un nebun
E dificil. E greu să-ți iasă perfect.
- Să începem. - Acum cântă și dansează
- acordul din B major. - Bine.
Tsuneta a zis
că a terminat versurile azi-dimineață.
„STAR OF THE SHOW”
Vreau ca noi doi să ne iubim
O afacere care vinde ce vrei tu Regretul nu-i decât o durere
Dă-mi anticorpii pentru a trăi viața asta Viața asta aspră
Ce rapid!
Foarte rapid.
Referitor la versul ăsta.
Dacă îl schimbăm cu:
„viața asta crudă și aspră”?
„Viața asta crudă și aspră”?
Schimbă versurile între ele.
Da, și adaugă „crud și aspru”.
Bine.
„Viața crudă și aspră.”
Încearcă să cânți mai dinamic decât de obicei.
Bine.
Da.
O afacere care vinde ce vrei tu Regretul nu-i decât o durere
Dă-mi anticorpii pentru viața asta Viața crudă și aspră
Dă-mi anticorpii
Pentru a trăi viața asta crudă și aspră
E mai bine așa?
Decât o durere
Vrei să-l schimbi?
Pot să-l cânt.
Regretul nu-i decât o durere
- Uite așa. - Bine.
O afacere care vinde ce vrei tu Regretul nu-i decât o durere
Dă-mi anticorpii pentru a trăi viața asta Viața asta crudă și aspră
Poți să accentuezi mai mult?
Nu știu.
Bine.
O afacere care vinde ce vrei Regretul e durere
Dă-mi anticorpii pentru a trăi viața asta Viața asta crudă și aspră
- A fost bine. - Da.
Ce-ar fi să fie ăsta refrenul?
- Dar păstrezi titlul. - Da.
De la „A Cheap Novel”, la „Star of the show”.
Au aceeași temă.
Cum să spun?
Sunt cântece optimiste.
Sunt foarte importante pentru King Gnu.
Trupa noastră iubește concertele live.
Melodii care sună mai bine live.
Asta e o trăsătură principală a trupei noastre.
E un lucru important pentru noi.
Cred că piesa asta va fi printre favoritele fanilor.
Vreau să te aud vorbind ca Yosui.
Poți face asta?
E cumva stomacul tău
plin cu mâncare de la mama?
- Ai mâncat destul? - Oh!
Ți-ai schimbat vocea!
Ai să faci ceva cu înregistrarea asta?
Nu e inutil ce facem?
- Sigur îi vom găsi noi un rost. - Mă îndoiesc!
Se întâmplase ceva în pauză.
Trebuie să micșorăm turul.
De ce?
- Situația se agravează? - Nu de asta, dar
- sunt mai multe riscuri acum. - Da.
Mergem doar la Tokyo, Nagoya și Osaka.
Tokyo, Nagoya și Osaka?
Nu vom cânta în Sapporo.
Nu vom cânta în Sapporo, Fukuoka și Sendai.
În niciunul?
Asta înseamnă vreo 40,000 de oameni.
Într-o situație normală,
am fi vândut 100,000 de bilete.
Deci pe jumătate.
Jumătate?
Pe jumătate.
Uau!
Ce nasol.
Ce ghinion!
Ei bine.
Să vedem.
Anul ăsta
- trebuia să fim pe val. - Da.
Oricum,
putem doar să ne dăm toată silința.
Repetând o piesă la întâmplare Întotdeauna forțând intriga
Sfârșitul labirintului e doar începutul Un pod suspendat fără nimic în mână
Alunec în timp ce eșuez beat
O mișcare greșită și gata Morții nu mai vorbesc
Cântecele sunt acum scrise
ca să fie ascultate în privat acasă.
Ăsta e trendul muzicii japoneze.
Când creez asemenea cântece puternice,
ascultătorii își imaginează că le ascultă la concert.
Fanii mei tânjesc după muzică.
Pandemia a schimbat
percepția noastră despre timp în toate privințele.
Parcă am fi într-un somn criogenic al anului 2020.
Dacă ar fi să repetăm
anul 2020 în anul următor, nu ar fi ciudat.
Ar fi chiar bine.
Nu?
Am scris piesele astea puternice…
pentru ca lumea să meargă înainte.
O fac din instinct.
Fac și eu ce pot…
ca să curgă timpul.
Asta încerc să fac.
Pe scena vieții nu contează Dacă ești faimos sau nu
Fă-mă să mă simt entuziasmat Vreau ca noi doi să ne iubim
O afacere care vinde ce vrei tu Regretul nu-i decât o durere
Dă-mi anticorpii pentru a trăi viața asta Viața asta crudă și aspră
- Încă. - Bine.
Dă-mi anticorpii pentru a trăi viața asta Viața asta crudă și aspră
Încă o dată!
Dă-mi anticorpii pentru a trăi viața asta Viața asta crudă și aspră
Există un loc pe care îl consideră locul său de baștină.
Hai să mergem.
S-a mutat la 18 ani din Nagano, locul în care s-a născut,
și a locuit aici șapte ani cu bunica sa.
BUNICA LUI A MURIT DEJA
CASA E NELOCUITĂ DE 3 ANI
Nu sunt frumoase tablourile astea?
Bunica mea a fost artistă.
Crea ținute.
Era o mare figură.
Cred că-mi seamănă cel mai mult.
Uite un premiu de-al bunicului meu!
El făcea televizoare.
Televizoare color.
BUNICUL SĂU A FOST INGINER PROIECTANT
Nu știam că avem așa ceva.
Pot să las asta aici?
Ce fel mâncare făcea?
Îmi dădea mâncare de pisici din greșeală câteodată.
O confunda cu tonul la conservă
și o lua de la magazin.
Îi spuneam că e mâncare de pisici.
N-o puteam mânca.
Dar tot o mâncam. Nu era așa de rea.
Cartierul ăsta a fost mereu așa.
Da.
Cum să-ți spun?
Toți se cunosc între ei.
Am cântat pentru ei.
Am cântat pentru toți de aici.
Da.
Prietenii mei mă vizitau
și țineam repetițiile aici.
Făceam chestii din astea.
Asta era cu mult înainte de a crea King Gnu.
Da.
Mă întreb dacă nu cumva aici am început să creez serios muzică.
Da.
La un moment dat, cred că tata a locuit aici.
Văd asta pentru prima dată.
Sunt pozele de la nunta părinților mei.
Mama și tatăl meu.
Uite-o și pe bunica.
MAMĂ, TATĂ, BUNICĂ, BUNIC
- Ai locuit aici cu bunica ta. - Corect.
Semăn cu bunicul.
Ambii lui părinți cântă la pian.
Casa lui era plină de instrumente precum chitara și chitara bas.
Nu i-au trebuit lecții formale.
Tsuneta a învățat pe rând câte un instrument.
Nu s-a schimbat
de când l-am cunoscut în gimnaziu.
Mereu a urmărit să dea ce-i mai bun din el.
Era ca un club de muzică.
Înțeleg.
El era liderul. Era strict.
Chiar dacă piesa era impecabilă,
căuta să elimine orice imperfecțiune.
Urăște să lase lucrurile neterminate.
Asta îl va face să pară sever,
dar e doar un om cinstit.
Nu mă puteam înțelege cu ceilalți.
Aveam doar câțiva prieteni și atât.
Am format o trupă și eu i-am învățat să cânte la instrumente.
Predam și tobe.
Am cântat la festivalul școlar.
Cântam piese originale.
Dar atunci nu puteam cuceri publicul.
Nu ne potriveam.
A intrat la Universitatea de Arte din Tokyo
pentru a-și continua cariera muzicală.
Violoncelist în orchestra
condusă de Seiji Ozawa, un dirijor cunoscut.
Aceasta fusese o răscruce pentru el.
A fost o experiență foarte emoționantă.
N-aș putea uita niciodată senzația aceea.
Sala de concert era plină de sunet și public.
Expresiile dirijorului.
Sunetul ce se auzea în sală.
Acea experiență
mi-a influențat gusturile în muzică.
Totuși,
mereu m-a atras arta
pentru că e vorba de schimbarea convențiilor.
E un proces de distrugere și creație.
A renunțat la universitate după un an.
Ia te uită!
Asta e tot ce a mai rămas.
VECHEA CAMERĂ A LUI TSUNETA
Voiam să dau viață camerei mele.
El a învățat procesul
de distrugere și creație din această cameră,
găsindu-și propriul stilul muzical.
Da.
Am găsit o variantă demo trimisă de el la o casă de discuri de pe atunci.
MUZICA CREATĂ DE TSUNETA CÂND EL AVEA 19 ANI
Credeam că sunetul e îndrăzneț.
MINORU TAGUCHI
E ultimul strigăt necivilizat al tinereții.
Dar în calitate de casă de discuri, era dificil
să găsim metode de a obține profit cu talentul său.
Când aveam vreo 20 de ani,
am trimis muzica mea la o casă de discuri.
Au zis că sună grozav,
dar nu e profitabilă.
Asta mi-au spus.
Muzica mea nu respecta tiparul obișnuit al popului japonez.
Asta mi-a spus persoana de la casa de discuri.
Îmi amintesc
că nu puteam accepta acest răspuns.
Am cercetat serios istoria muzicii.
Am dedicat timp instrumentelor.
M-am întrebat:
„De ce nu e apreciată muzica mea?”
Am avut și eu mândria mea de muzician.
N-am crezut niciodată că publicul
îmi va defini abilitățile artistice.
Și am știut
că nu îmi puteam minți muzica.
Asta-i filozofia mea.
De aceea
trebuia să fac asta în stilul meu propriu.
A trebuit să obțin aprobarea publicului pentru muzica mea.
El nu vrea să creeze muzică după tipar.
De aceea
vrea aprobarea publicului pentru muzica sa.
Asta e placa unei tobe.
Placa superioară a unei tobe.
Voiam să o pictez
și să desenez sigla pe ea.
Am fost certat pentru că am dat din greșeală vopsea pe pereți.
Cu timpul, cei care aveau aceeași viziune
au început să se adune lângă Tsuneta.
„LOW LOVE”
Voiam să creez muzică grozavă.
Se sacrifică pentru muzică.
Nu părea prea serioasă treaba,
dar părea distractiv.
Și e tare.
N-am mai cunoscut pe nimeni ca el.
De aceea am vrut să mă implic.
Semnul lăsat de un inel ruginit
Se pare că vom împărtăși durerea Ne vom ascunde vânătăile
În timp ce noi continuăm să trăim Săbii ascunse în spatele rațiunii
Ești atât de matur, nu-i așa? Cu o urmă de sarcasm
Ne atragem reciproc
Ar trebui să mai stai
Ăsta e singurul loc În care simți că aparții, nu?
Ia toate chestiile astea fără gust
Și să le distrugem într-o convulsie
Într-o convulsie
Totuși
Întind mâna spre acea floare de vis
2019, DEBUTUL MAJOR KING GNU
Deși știu că totul este artificial
Totuși mă predau
INTERVIU PENTRU FILMUL A FAMILY
TSUNETA A SCRIS CÂNTECUL TEMATIC.
ACTORUL PRINCIPAL: GO AYANO
Arăți bine.
Haide!
De ce i-ai făcut o poză așa din senin?
Păi, nu e normal
să vrei o poză cu cineva drag ție?
Nu-i așa?
E aceeași chestie.
Ne înțelegem bine.
Suntem ca o bandă de delincvenți.
Sigur.
În ceea ce mă privește, a fost o vreme
când trebuia să prind putere pentru mine.
El își creează o familie.
Face asta cu gașca lui de mult timp.
Nu sunt mulți
care se dedică unui scop pe o durată atât de lungă.
Da.
Asta m-a făcut să vin la el.
Mulțumesc.
Te-am complimentat!
Anul 2020.
Tsuneta lucra la un proiect.
Dorea să încorporeze orchestra și muzica modernă într-o singură piesă.
Aceasta este compilația
propriei sale vieți.
Reconstruiește o melodie compusă în trecut intitulată „Dura”.
Ar fi interesant
dacă am crea un stil inovator, nemaiauzit nimeni.
O melodie care să îmbine frumusețea
și sunetele neplăcute.
Vreau să le încorporez pe toate.
Nu așa e și viața?
Ceva care e murdar, dar frumos.
Sper să iasă așa.
PROCESUL E FILMAT CU O CAMERA DE LA DISTANȚĂ
TSUNETA APOI ADAUGĂ SUNETUL VIOLONCELUI
La naiba!
APOI COMPUNE PARTEA CU CHITARA BAS
Bine.
Încă o dată.
Nu asta.
Bine. Unu, doi, trei.
N-am nevoie de asta.
În timpul compoziției,
Tsuneta merge în camera alăturată.
Ce zici de ținuta asta?
E foarte tare.
Se potrivește cu tema piesei „A Cheap Novel”.
Da.
Ei sunt un grup creativ numit Perimetron.
Au colaborat des de când el a început să compună muzică,
Muzica a fost creată de Tsuneta.
Perimetron a creat majoritatea videoclipurilor sale muzicale.
În plus, au creat
coperte de CD-uri și spectacole.
La ce pagină ești?
DIRECTOR VIZUAL, OSRIN
Unu, doi, trei.
Ne trebuie numărul final de pagini.
Când am înființat King Gnu,
editam clipuri în restaurante.
Ne adunam la Gusto.
- Stăteam până dimineața. - Stăteam până la 05:00,
Gusto se închidea, și mergeam la alt bar.
Era ca naiba!
Apoi ne întorceam înapoi la Gusto.
Dimineața, da.
Privind în urmă,
chiar am ajuns departe.
Chiar da.
Mereu mâncam creveți și spaghete cu roșii.
- O să te anunț. - Bine.
E timpul să ne întoarcem.
12 OCTOMBRIE 2020
Să începem cu începutul.
Tsuneta începe acum să ajusteze echilibrul sonor al piesei „Dura”.
Stai așa.
Cum se aude când e introdus în lanț?
- În aranjament. - În aranjament?
De acum înainte,
Tsuneta va face ajustările printr-un instrument.
Mai vreau un sunet.
Ce-aș putea adăuga?
Întreaga secțiune
va fi o lucrare dificilă.
Câte instrumente sunt deja introduse?
Câte?
Câte părți sunt?
Vreo 150.
Ți se pare normal?
Nu, deloc!
E neobișnuit.
E destul de rară.
Mă enervează înaltele, dar îmi plac cele joase.
Voi șterge partea de sus.
Am putea să schimbăm efectele între ele.
Acum vrea să schimbe între ele sunetele înregistrate.
Asta e bună.
Ține asta.
- Mulțumesc. - E aproape gata.
Nu am fi avut așa ceva la aranjamentul vechi.
Îmi place calitatea sunetului și ecoul.
Ce să fac acum?
Ce-ar fi să cântăm noi partea asta?
Mereu am creat tipul ăsta de muzică mixtă.
Dar e greu de perfecționat.
N-am avut multe cazuri
unde am fost mulțumit de rezultat.
Dacă unul e copleșitor,
celălalt e înăbușit.
E foarte laborios.
În orice caz,
încercăm altă piesă?
Scuze.
Se apropie termenul limită de lansare al primului album.
21 OCTOMBRIE 2020, „A CHEAP NOVEL”
E sfârșitul lui octombrie.
Ei filmează videoclipul.
M-au salvat!
Bine.
Hai să verificăm.
- N-am timp să mă opresc. - Bine.
Ce urmează?
OSRIN, PERIMETRON
A colaborat cu Tsuneta de-a lungul anilor și regizează videoclipul.
În timpul pauzei,
Tsuneta își spune părerea despre înregistrare.
Și cu confetti-ul?
- Ce? - Confetti-ul.
- Confetti-ul auriu? - Da.
La final aș vrea confetti auriu.
Osrin voia acel confetti auriu
în punctul culminant.
Ce părere ai?
Am făcut un videoclip simplu.
Confetti-ul nu merge.
Haide!
Și cum îl vei arunca?
Am un plan.
Putem folosi asta.
Avem echipament pentru scenă.
Ar fi bine de folosit.
În ciuda obiecțiilor lui Tsuneta,
OSRIN va folosi confetti auriu.
Mulțumesc.
Cum să o spun?
Spune lucruri precum:
„Nu vreau confetti auriu.”
Majoritatea regizorilor ar fi fost de acord cu artiștii,
dar nu și eu.
Asta se poate
pentru că avem o relație bună.
Deși avem roluri diferite,
avem aceeași izolare în muncă.
Nu-l pot ajuta să-și facă muzica,
iar el nu mă poate ajuta cu filmările.
Ne sprijinim unii pe alții.
Acest cântec e o baladă
despre un tip care scrie romane care nu se vând,
și despre soția lui, care crede în el.
Bine,
filmăm.
Versurile lui Tsuneta
păreau să-i transmită convingerea,
rămânând ferme în procesul de creație.
Chiar dacă viața asta
A ajuns un roman ieftin
Nu plănuiesc să-l arunc
Îl voi rescrie Ori de câte ori va fi nevoie
Ca să ne înfruntăm adevărurile
Uneori nu avem de ales Decât să fim singuri
Deși știu că e o greșeală
E o poveste pe care încă vreau să o spun
Un scenariu plin de prostii
Spusă cu o actorie oribilă Și asta-i tot ce-mi trebuie
Expresiile tale stângace
Și cuvintele tale stânjenitoare
M-au salvat
Stând singur în acea zi
Un spate aplecat de rușine
Dacă ar fi fost acum, l-aș fi îndreptat
Indiferent de expresiile mele prostești
Sau cuvinte ciudate
Ești încă lângă mine, zâmbind
Mulțumesc!
A fost minunat! Mulțumesc!
Am mare noroc
că există o echipă
care găsește valoare în munca mea,
și nu din perspectiva unui spectator,
ci din punctul lor de vedere artistic.
Da.
N-au niciun motiv ulterior pentru a-mi aprecia munca.
Nu e vorba de profitul făcut de muzica mea.
Ei nu pun preț pe munca mea din cauza banilor.
Vreau să creez și să fac lucruri uimitoare.
Aici suntem asemănători.
Pentru mine, asta e comoara și speranța mea.
Asta simt.
Dacă n-ar fi așa,
n-aș mai putea continua așa.
Și a început să dezvăluie
planurile sale pentru „Dura”.
Mulțumesc.
- Ne vedem mâine. - Bine.
Mâine e o zi crucială.
- Așa e. - Cât despre „Dura”,
i-am schimbat titlul în „2992”.
Dacă un om s-a născut în 1992…
are un mileniu de parade, o mie de ani.
Ne-am regăsi în anul 2992.
Am schimbat titlul.
Acest titlu, „2992”.
N-ar fi interesant dacă muzica ta s-ar auzi și în anul 2992?
De asta voi continua.
Și ne-am pierdut drumul
22 OCTOMBRIE 2020
Chiar simt
că nu exprimi bine versurile alea.
Am adăugat „totul” la cuvintele alea.
Ca noi toți
Nu, nu asta.
Tsuneta verifică cu atenție fiecare vers cu Ermhoi,
ea scrisese recent versurile pentru „2992”.
- Ca noi toți? - Ca noi toți.
Ei bine, ne-am născut în 1992.
Acțiunea acestei piese are loc peste o mie de ani.
Asta e ideea.
Așa credem că vor fi oamenii
peste o mie de ani.
Chiar așa?
Tsuneta trimite sunet și muzică
din prezentul haotic…
Bine.
…spre o mie de ani mai târziu.
Nu-ți va veni să crezi ce am văzut
Nu am cuvinte să te fac să mă crezi
Am văzut că stelele erau
Rupte în bucățele Și ne-am pierdut drumul
Da.
Cum a fost?
Ce sentiment vrei să transmiți?
Vrei
să fiu mai mult un povestitor?
- Sau protagonist? - Da, încearcă asta.
Protagonistul, bine.
Nu-ți va veni să crezi ce am văzut
Nu am cuvinte să te fac să mă crezi
Of, Doamne!
- Nu prea înțeleg cântecul ăsta. - Nu?
O, frate.
Am văzut că stelele erau
Rupte în bucăți și ne-am pierdut calea
Ceva nu e în regulă.
Nu ești scufundată în piesă.
Exact.
- Îmi dau seama ascultându-te. - Da?
Nu prea înțeleg piesa.
Ai cea mai bună abordare?
Nu e tocmai cea mai bună abordare,
dar nu înțeleg starea de spirit a piesei.
- Eu… - E prea abstractă?
…nu o înțeleg.
Hai să vedem.
Înțeleg versurile din moment ce eu le-am scris,
dar muzica în sine și echilibrul general sunt,
să zicem.
Extind ambianța.
Așa e, nu e vorba despre emoție.
Da.
Nu știu cum să o interpretez.
Hai să vedem.
Asta simt. E destul de dificil.
Da.
E greu de explicat în cuvinte, așa că hai să alegem sunetul
care se potrivește cu atmosfera cântecului.
- Da. - Da.
E greu.
Cântecul e foarte dificil.
Ei bine.
Deja îmi sună bine.
Mi se pare prea curat.
Versiunea instrumentală
e foarte curată.
Are un sunet curat. E ca un aranjament pop.
Sună reconfortant.
Sună reconfortant. Nu e amestecată.
Vreau s-o fac bruiată.
Se pare că n-o să terminăm prea curând.
Terminăm până la miezul nopții.
2 NOIEMBRIE 2020
TURNEUL NAȚIONAL KING GNU ERA IMINENT
ALBUMUL MILLENIUM PARADE ERA ÎN ETAPA FINALĂ
După ce e gata,
te rog să verifici restul pe internet.
Hai să continuăm.
Asta?
E pentru aparatul foto.
Pot s-o pun în frigider.
E vâscoasă.
Stă de ceva vreme acolo.
Așa e, s-a făcut noapte afară.
Nu bea supa.
Au dezasamblat monitorul.
- Ai purtat doar asta în ultimele zile! - Așa este.
Mă spăl în fiecare zi,
dar nu mă obosesc să-mi aleg hainele.
Dar chiloții?
Yu e aici, hai să cântăm „Bon Dance”.
MIEZUL NOPȚII
4 NOIEMBRIE 2020
Începutul lunii noiembrie.
Azi, ei fac mixajul pentru „2992”.
Cu alte cuvinte, e ultimul pas înainte de a fi gata.
Mai lasă-mă!
Hai să folosim artificiile
din primul refren al piesei „Familia”.
- Da. - Hai s-o facem.
Chiar și în stadiul ăsta, el insistă
să aibă canale audio diferite.
Vrea să folosească și sunetul artificiilor.
Partea în care toba nu se potrivește.
Bine, schimbăm toba aceea.
Minunat.
Hai să găsim și toba mare.
Iar începem o muncă migăloasă.
Ador ecoul primului cadru.
La început vreau sunetul artificiilor care se aprind pe cer.
Vreau o înregistrare curată a acelui sunet.
O lume nouă e concepută
în acest haos muzical.
Procesul muzical al lui Tsuneta
n-are final.
Poți salva acel sunet?
Super!
E incredibil de bun.
Dar e scârbos.
Basul ăsta pare dificil.
Ce să fac acum.
Hei!
Oh, frate.
Ce-i aia?
Mereu vine în cel mai prost moment.
ORA 01:30
Bine.
- Încă o dată? - Sigur.
- Încă o dată. - Sigur.
Te trezesc când termin.
Bine.
S-a făcut frig.
Ești foarte sârguincios.
Chiar ai dreptate.
Sunt de acord.
N-am terminat. Încă mai poate fi ajustată.
Simt că
mă simt constrâns să lucrez.
E doar o idee.
De ce mă bag singur în belea?
Parcă aș fi urmărit.
De ce mă grăbesc așa?
Da.
E ora 04:08 acum.
Ce-ar fi să trecem pe la birou?
- De ce nu? - Hai s-o facem.
Salut.
Știam că o să fii aici.
Ce-i aia?
Știam că o să vii după mâncare.
Cine a scris asta?
- E regresat. - Ce scris liniștitor!
E mai relaxant acum.
Mult mai neglijent.
Noi eram la lucru.
Chiar erați.
Mulțumesc.
Ne vedem mâine.
Nici măcar nu suntem aproape.
Abia am început.
Nu putem termina aici.
1 LUNĂ MAI TÂRZIU, PIESA „2992” ESTE FINISATĂ
Nu-ți va veni să crezi ce am văzut
Nu am cuvinte să te fac să mă crezi
Am văzut că stelele erau
Rupte în bucăți
Suntem pe cale să începem un război
În viața asta trăim
Toți sunt creați să se simtă confuzi
Vreau să mă eliberez și să văd
Așa cum făceam toți
În vremurile trecute
E ceva în neregulă
La modul cum ei vorbesc De parcă n-ar cunoaște dragostea
Cred că le place altceva
Altceva ce eu nu înțeleg
Spațiul este acum un loc singuratic
Într-o viziune am văzut
Că eram numere care pluteau În timp și spațiu
Îmi vine să fug de manipularea asta
Cât încă mai pot gândi
Pentru mine
Am citit toate indiciile Ascunse în timp și spațiu
Deoarece sensul ne e împrăștiat
O să merg înainte Și-o să încep să fug în spațiu
Cât încă mai am planul în minte
Vă mulțumesc tututor pentru înregistrarea de astăzi.
Mulțumesc mult!
Multe mulțumiri membrilor orchestrei!
Personalul din trupă și personalul orchestrei.
Sunt atâtea tipuri
de oameni aici.
Avem o echipă diversă.
E foarte aproape
- de idealul pe care mi-l imaginam. - Da.
Am văzut un peisaj minunat azi.
- Da. - Un peisaj minunat?
Nu-i așa c-a fost
- o priveliște minunată? A fost. - Cu siguranță.
23 DECEMBRIE 2020
Bine!
Da, am terminat!
Bravo!
- Grozav! - V-ați descurcat grozav azi!
- Mulțumesc! - Bravo!
Subtitrarea: Paul-Octavian Axinte